ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2023 р.                     Справа№ 910/8504/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Разіної Т.І.
суддів:            Тарасенко К.В. 
          Іоннікової І.А. 
 
Розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22 (суддя Пукас А.Ю, м. Київ)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» 
до Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації 
про стягнення 161 270, 36 грн,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,- 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» (далі - позивач/ КП «Київкомунсервіс») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач /Управління) про стягнення заборгованості за договором №Вп-17057-П від 05.04.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів  в розмірі 161 270, 36 грн, яка складається із суми основного боргу - 88 663, 77 грн, інфляційних втрат - 32 044, 99 грн, 3 % річних - 7 855, 86 грн та пені - 32 705, 74 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним на виконання умов договору №Вп-17057-П від 05.04.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів надано відповідачу послуги з вивезення побутових відходів на загальну суму 116 000, 52 грн, однак відповідачем такі послуги оплачено    частково в сумі 27 336,75 грн, у зв`язку з чим станом на дату подання даного позову заборгованість з основного боргу за  вказаним договором станом на 01.07.2021 становить 88 663,77 грн за період з 30.04.2019 по 31.12.2019, що також стало підставою для нарахування позивачем 3 % річних, інфляційних втрат та пені.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22 у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» до Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 161 270, 36 грн - відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що надані позивачем докази не підтверджують факт надання послуг за договором №Вп-17057-П від 05.04.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів, а тому позовні вимоги є недоведеними. 
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що  з огляду положення пункту 2.2. договору №Вп-17057-П від 05.04.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів внесення змін до тарифу на послуги, позивачем безпідставно нараховано плату за послуги по тарифу, затвердженому розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 № 450 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, утилізація, захоронення) виконавцю послуг - КП «Київкомунсервіс».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із прийнятим рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» (далі - скаржник) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22 повністю і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» задовольнити повністю. Вирішити питання судових витрат.
Апеляційна скарга КП «Київкомунсервіс» мотивована тим, що місцевим господарським судом  порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач у встановленому порядку визначений виконавцем послуг на вивезення побутових відходів; на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 116 000,52 грн, які оплачені відповідачем частково, у зв`язку з чим станом на дату подання даного позову заборгованість з основного боргу за  вказаним договором станом на 01.07.2021 становить 88 663,77 грн за період з 30.04.2019 по 31.12.2019; факт надання послуг підтверджується актами надання послуг, рахунками на оплату, актом звірки та даними бухгалтерії позивача; рахунки на оплату направлялись відповідачу через програму M.E.Doc, а також позивачем зареєстровані відповідні податкові накладні; заперечень щодо отриманих актів відповідач позивачу не надав; оплата наданих послуг має здійснюватись на підставі виставленого рахунку, а не на підставі підписаних між сторонами актів; додаткової угоди про розірвання договору сторонами не укладено, пропозиції щодо розірвання договору відповідачем на дату звернення до суду не надано, а тому у позивач не було пра позивач припинив надання послуг за договором.
Крім того скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив, в якому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення,  оскаржуване рішення - без змін , посилаючись на те, що договором №Вп-17057-П від 05.04.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів закріплено тариф за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 в загальному розмірі 109 347,02 грн, а позивачем у позовній заявлено про надання послуг за договором на суму 116 000, 75 грн, що відповідно спричинено встановленням нових тарифів розпорядженням КМР № 450 від 18.03.2019, водночас у будь які зміни до умов зазначеного договору сторонами не вносилися. Також відповідач вказує про те, що акти наданих послуг та рахунки на оплату направлялися через програму M.E.Doc, оскільки такий порядок направлення договором №Вп-17057-П від 05.04.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів не передбачено. Позивачем не надано до матеріалів справи жодного документального підтвердження того, що акти наданих послуг ним надавалися відповідно до п. 2.1. Договору №Вп-17057-П від 05.04.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів відповідачу для їх подальшого підписання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2022 апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» у справі №910/8504/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.
Апеляційна скарга Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 у справі вирішено витребувати матеріали справи №910/8504/22, а розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху відкласти до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.
04.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/8504/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 у справі №910/8504/22 апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22 - залишено без руху. Роз`яснено Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс», що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки шляхом подання заяви/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22.
23.01.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від скаржника на виконання вказаної ухвали надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 задоволено клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22; відкрито апеляційне провадження у справі №910/8504/22; розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (повідомлення із електронною копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 про відкриття провадження у справі, засвідченою електронно-цифровими підписами суддів, було надіслане судом на електронні адреси учасників справи, зазначені в матеріалах справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 процесуальних строків на подачу заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені апеляційним господарським судом
Як убачається із матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 01.03.2016 між КП «Київкомунсервіс», як виконавцем та Управлінням, як замовником  укладено №Вп-17057-П від 05.04.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого за умовами виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів (далі за текстом - ТПВ), що утворюються на об`єкті замовника (освітні заклади), що знаходиться за фактичною адресою (згідно додатку № 1), а замовник зобов`язується прийняти та своєчасно оплачувати послуги.
У п. 1.2. Договору встановлено, що кількість (обсяг) побутових відходів, що підлягає вивезенню по факту утворення ТПВ становить 52, 7 м.куб. в місяць.
Положеннями п. 2.1. Договору визначено, що тариф на послуги, які передбачені пунктом 1.1. цього Договору встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.12. № 2352 «Про внесення змін до тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення), що надає КП «Київкомунсервіс» як виконавець послуг.
Тариф на послуги за цим Договором становить: 172, 91 грн з ПДВ за 1 м3, в місяць - 9 112, 25 грн з ПДВ.
З 01.01.2019 - 31.12.2019 становить 109 347, 02 грн з ПДВ.
Відповідно до п. 2.2. Договору  тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за цим Договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому, така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до Договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за цим Договором та на підставі Додаткових угод.
Оплата послуг за цим Договором, у розмірі, що вказаний у п. 2.1. даного Договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється Замовником після надання послуг згідно акту наданих послуг на підставі  статті 49 Бюджетного кодексу України. Оплата здійснюється Замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Замовник здійснює розрахунки за отримані протягом 25 календарних днів з дати прийому-передачі послуг згідно акту наданих послуг (п. 2.3. Договору).
Положеннями п. 2.5 Договору встановлено, що за результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним. Після підписання Акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів, з дати підписання, повернути вищезазначений Акт наданих послуг Виконавцю. Якщо Замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, Акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.
Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2019 (п. 7.1. Договору).
Згідно доводів позивача ним надано відповідачу послуг на загальну суму 116 000,52 грн, в той час як відповідачем оплачено лише 27 336,75 грн.
Позивачем до матеріалів справи надано Акти надання послуг та відповідні рахунки на оплату за Договором за період з січня 2019 по грудень 2019 року на загальну суму 116 000,52 грн.
Вказані Акти наданих послуг за Договором містять лише підпис Виконавця (Позивача), в той час як підпис замовника (відповідача) відсутній.
У позовній заяві позивач зазначає, що Акти наданих послуг та відповідні рахунки на оплату за Договором за період з січня 2019 по грудень 2019 року надсилалися Відповідачу через програму M.E.Doc, на підтвердження чого позивачем надано Витяг із вказаної програми.
Доказів направлення засобами поштового зв`язку чи то вручення відповідачу Актів наданих послуг та відповідних рахунків на оплату за Договором за період з січня 2019 по грудень 2019 року матеріали справи не містять.
Позивачем 16.10.2020 направлено на адресу відповідача платіжну вимогу № 7-5449 від 08.10.2020 про необхідність сплати існуючої заборгованості, до якої також додано Акт звірки взаєморозрахунків, підписаний позивачем.
З огляду на не сплату відповідачем заборгованості позивачем здійснено нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат згідно наданого до справи розрахунку по кожному неоплаченому Акту наданих послуг станом на 08.08.2022
У відзиві на позовну заяву відповідачем, не дивлячись на заперечення по суті заявлених вимог, факт отримання від позивача послуг за період січень-грудень 2019 за Договором відповідачем не заперечується.
При цьому відповідачем не заперечується здійснення часткової оплати в розмірі    27 336,75 грн в рахунок оплати послуг за Договором.
Водночас, відповідач зазначає про неправомірний порядок зміни Позивачем тарифу, затвердженого сторонами пунктом 2.1. Договору, який відбувся у зв`язку із втратою чинності розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26.12.2018 № 2352 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, утилізація, захоронення) виконавцю послуг - Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс»», на підставі якого станом на дату укладення Договору діяв тариф 172, 91 грн з ПДВ за 1 м3  та затвердженням нового тарифу згідно розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 № 450.
Відтак, Відповідач зазначає, що у відповідності до пункту 2.2. Договору у випадку зміни тарифу сторони повинні підписати новий документ (додаткову угоду) і такі нові тарифи надання послуг могли б застосовуватися при наданні послуг в подальшому.
Однак, згідно доводів Відповідача, що також вбачається із матеріалів справи, між сторонами відсутні домовленості щодо внесення змін до Договору в частині збільшення тарифу, затвердженого пунктом 2.1. Договору, що відповідно унеможливлює нарахування Відповідачем плати за послуги за Договором понад суму 109 347, 02 грн.
Також в матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами іншого порядку направлення Актів надання послуг та рахунків на оплату, ніж це визначено п.п. 2.3 та 2.5. Договору.
Так, згідно доводів відповідача позивачем не надано до матеріалів справи документального підтвердження того, що акти надання послуг ним надсилалися відповідно до пункту 2.1. та 2.5. Договору, оскільки за результатом надання послуг Виконавець направляє Замовнику для підписання Акти надання послуг в двох екземплярах та податкову накладну.
Відповідачем не заперечується факт отримання платіжної вимоги позивача, однак зазначається про невірне застосування позивачем положень ст. 530 Цивільного кодексу України та визначення семиденного строку для погашення існуючої заборгованості.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Статтею 35-1 Закону України "Про відходи" (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) було встановлено, що власники   або   наймачі,   користувачі,   у тому числі орендарі, джерел   утворення   побутових відходів, земельних ділянок укладають договори   з   юридичною   особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення   побутових   відходів,   здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів.
Права та обов`язки між сторонами у даній справі виникли на підставі Договором №Вп-17057-П від 05.04.2019 на надання послуг з вивезення побутових відходів, який за правовою природою є договором про надання послуг з вивезення побутових відходів.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
За змістом положень ст.ст. 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Із аналізу зазначеної статті вбачається, що сторонами договору про надання послуг є замовник і виконавець.
При цьому, замовником є особа, що зацікавлена в одержанні послуги відповідного роду, замовляє її надання на умовах, визначених договором, контролює надання послуги і оплачує її, якщо інше не встановлено договором. А виконавцем є особа, що виконує завдання замовника - надає відповідну послугу, та отримує оплату за надану послугу, якщо інше не встановлено договором.
Тобто, у розумінні ст. 901 Цивільного кодексу України, у замовника виникають право замовити послугу та обов`язок з її оплати, якщо інше не встановлено договором, а у виконавця виникають обов`язок надати послугу та право отримати оплату наданої послуги, якщо інше не встановлено договором.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 911/2756/18.
Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відтак, договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов`язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.
При цьому, з системного аналізу наведених положень ЦК України вбачається, що оплаті підлягає лише надана послуга.
Верховний Суд у постанові від 10.11.2020 у справі №910/14900/19 зазначив, що за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та відображають реальні господарські операції.
Так,   відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 встановлені вимоги щодо оформлення первинних документів, згідно яких первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац перший пункту 2.5 Положення).
Верховним Судом в постанові від 18.03.2020 у справі №927/986/17 було висловлено позицію щодо недостатності самого факту наявності первинних документів для підтвердження факту надання послуг. Отримання послуг повинно бути підтверджене належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які б свідчили про реальну зміну майнового стану суб`єкта господарювання (використання результату отриманої послуги у господарській діяльності).
Відповідно до п. 2.5. Договору за результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним. Після підписання Акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів, з дати підписання, повернути вищезазначений Акт наданих послуг Виконавцю. Якщо Замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, Акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Акти надання послуг та відповідні рахунки на оплату за Договором за період з січня 2019 по грудень 2019 року на загальну суму 116 000,52 грн.
Пунктом 3.2. Договору визначено, що виконавець зобов`язується направляти документи (зокрема, акти наданих послуг) замовнику в установлені даним договором строки.
Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Однак, як вірно встановлені судом першої інстанції, вказані акти підписані лише позивачем і ним не надано належних доказів в підтвердження того, що вказані акти направлялись на адресу відповідача, хоча складались, як видно зі змісту цих актів, щомісячно.
Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що сторонами обумовлено порядок прийняття послуг шляхом підписання Акту надання послуг, який згідно умов договору направляється на адресу відповідача. При цьому, сторонами обумовлено, що оплата   послуг за цим договором, у розмірі, що вказаний у п.2.1 даного договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів   на розрахунковий рахунок виконавця, на підставі виписаного виконавцем рахунку з моменту   отримання направленого виконавцем замовнику рахунку-фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу).
Посилання позивача на те, що рахунки на оплату направлялись відповідачу у електронному вигляді через програму M.E.Doc, відхиляються судом, оскільки направлення рахунків не звільняє позивача від обов`язку направляти відповідачу акти наданих послуг і лише у разі отримання цих актів відповідачем та їх не повернення протягом п`яти робочих днів акт вважається підписаним.
У постанові Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №915/905/16, зокрема, зазначено, що порушення правил оформлення первинних документів не спричиняє їх недійсність, але безпосередньо впливає на можливість доведення стороною обставин, на підтвердження яких вона подала відповідні документи. 
Таким чином, акти надання послуг, які підписані лише позивачем, за відсутності доказів їх направлення відповідачу, не є відповідним первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та, відповідно, не можуть бути підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.
Також, не можуть бути прийняті апеляційним судом доводи скаржника, що доказами направлення актів та рахунків наданих послуг є витяги з реєстру системи M.E.Doc, оскільки зазначена система є лише системою документообігу. Сама ж роздруківка з вказаної системи не дає змогу суду встановити, що саме спірні акти та рахунки були направлені відповідачеві, і чи отримував відповідач їх, чи мав заперечення щодо наданих послуг тощо. Більше того, як вбачається з вказаної роздруківки з системи M.E.Doc документи за спірний період мають інший код «OSA», ніж ті, які оплачені, та не мають посилання на номер договору. 
Крім того, враховуючи положення пункту 2.2. Договору, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів внесення змін до тарифу на послуги,  суд першої інстанції правомірно погодився із доводами відповідача в цій частині, що позивачем безпідставно нараховано плату за послуги по тарифу, затвердженому розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 № 450 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, утилізація, захоронення) виконавцю послуг - Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс»».
З огляду на викладене, встановивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання ним послуг по вивезенню твердих побутових відходів за договором у спірний період, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Інші наведені   доводи скаржника, викладені в поданій ним апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову, у зв`язку з його доведеністю та обґрунтованістю.
Відповідно до  п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.  
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22, та, відповідно, апеляційна скарга КП «Київкомунсервіс» є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.
Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.203 дія оскаржуваного рішення була зупинена в силу приписів ч. 5 ст. 262 ГПК України, і за наслідками апеляційного розгляду рішення залишено без змін, а тому дія рішення  Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22 підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22 судом покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

          ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс»  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 у справі №910/8504/22.
4. Справу  №910/8504/22 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      Т.І. Разіна 

Судді                                                                                К.В. Тарасенко

                                                                                І.А. Іоннікова