Номер провадження: 22-ц/813/4433/23 
Справа № 947/9517/22
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Стахова Н. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Стахової Н. В.
суддів Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Черноморець Тарас Володимирович, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2022 року, ухваленого у складі судді Петренка В.С., в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних 

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача  на її-  ОСОБА_1   користь грошові кошти у зв`язку із несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання за період з 10.06.2021 по 29.10.2021року - 3% річних у розмірі 475,30 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 441,28 грн; за період з 30.10.2021 по 23.02.2022 - 3% річних у розмірі 1 393,44 грн, інфляційні втрати у розмірі  6327,32грн, а всього стягнути 10637,34 грн,а також стягнути судові витрати, які складаються з: 992,40 грн  витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 15000,00 грн  витрати за надання професійної правової допомоги.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2017, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду 09.06.2021 по справі №520/12778/16-ц, було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 69 634,00 грн, моральну шкоду в розмірі 36 000 грн, судові витрати в розмірі 10 022,50 грн.
Позивач вказує, що 22.10.2020 рішенням Київського районного суду м. Одеси, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду від 29.10.2021 по справі №947/28645/19, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у якості матеріальної шкоди 22 446,00 грн, моральної шкоди 4 000,00 грн, а також судові витрати 2 799,14 грн.
Однак, як зазначає позивач, на даний час відповідач так і не виконала свій обов`язок та не сплатила їй борг у загальній сумі 144 901,64 грн.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у зв`язку із несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання у розмірі 10637 грн 34 коп., які складаються з: за період з 10.06.2021 по 29.10.2021 - три відсотки річних у розмірі 475 грн 30 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 441 грн 28 коп., за період з 30.10.2021 по 23.02.2022: три відсотки річних у розмірі 1393 грн 44 коп., інфляційні втрати у розмірі 6 327 грн 32 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн 40 коп. 
В решті позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Черноморець Т.В., просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2022 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
В апеляційній скарзі скаржниця зазначає, що її заборгованість перед позивачем виникла на підставі судових рішень по справам № 947/28645/19 та 520/12778/16ц за позовами ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди. Постановою державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одеса від 13.05.2022 було відкрито виконавче провадження ВП № 69016663 на підставі виконавчого листа № 947/28645/19 від 12.05.2022 про стягнення з неї грошових коштів у розмірі 29245,14 грн на користь ОСОБА_1 12.05.2022 на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 09.06.2021 відновлено ВП № 54408830, яке було відкрите Другим Київським ВДВС м. Одеси 31.07.2017 на підставі виконавчого листа від 12.07.2017, після чого зупинено 18.01.2019 на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 05.11.2018 про стягнення з неї на користь позивачки 116497 грн. Про відкриття та відновлення зазначених виконавчих проваджень скаржниці стало відомо всередині травня 2022 року із застосунку “Дія”. 25.05.2022 вона сплатила борг за зведеним ВП № 69008140 у розмірі 43000 грн, 08.06.2022 — 32 000 грн., 05.07.2022 — 5000 грн. 27.05.2022 державним виконавцем Другого Київського ВДВС у м. Одесі за ВП №69016663 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 947/28645/19 від 12.05.2022 про стягнення з неї грошових коштів у розмірі 29245,14 грн. 10.06.2022 державним виконавцем Другого Київського ВДВС у м. Одесі за ВП № 54408865 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 520/12778/16ц від 12.07.2017 про стягнення з неї грошових сум у розмірі 10022,50 грн. Отже, на день відкриття провадження по справі № 947/9517/22 нею було погашено заборгованість за виконавчим листом №947/28645/19 від 12.05.2022 щодо стягнення грошових коштів у розмірі 29245,14 грн. Вважає, що положення ч.2 ст. 625 ЦК України не поширюються на правовідносини, що виникають у зв`язку з завданням шкоди.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10637,34 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481* 100 =248000 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводився без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Вказаним вимогам рішення суду відповідає.
Учасники справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2017 по справі № 520/12778/16-ц з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 було стягнуто матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 69634,00 грн., та моральну шкоду в розмірі 36000,00 грн., а всього на загальну суму 105634,00 гривень; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 10022,50 гривень.
Постановою Одеського апеляційного суду від 09.06.2021 рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2017 залишено без змін.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2020 по справі № 947/28645/19 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у якості матеріальної шкоди внаслідок залиття 22446,00 грн, моральну шкоду у розмірі 4000,00 грн, а також судові витрати 2799,14 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 29.10.2021 рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2020 року залишено без змін.
09 липня 2021 ОСОБА_4 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище ОСОБА_2 
13 травня 2022 року державним виконавцем Другого Київського ВДВС у місті Одесі Гуменюком В.В. відкрито виконавче провадження ВП №69016663 на підставі виконавчого листа №947/28645/19 від 12.05.2022 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 29245,14 грн.
12 травня 2022 року, на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 09.06.2021 року відновлено виконавче провадження ВП №54408830, яке було відкрите Другим Київським ВДВС у місті Одесі 31.07.2017 на підставі виконавчого листа від 12.07.2017 року №520/12778/16-ц, після чого було зупинене 18.01.2019 на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 05.11.2018 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 116 497,40 грн.
25 травня 2022 року ОСОБА_2 сплатила борг за зведеним виконавчим провадженням ВП №69008140 у розмірі 43000,00 грн, 05 липня 2022 року відповідач сплатила борг за зведеним виконавчим провадженням ВП №69008140 у розмірі 5000,00 грн, 08 червня 2022 року відповідач сплатила борг за зведеним виконавчим провадженням ВП №6900814032 у розмірі 32 000 грн, що підтверджується відповідними квитанціями, які наявні у матеріалах справи.
27 травня 2022 року державним виконавцем Другого Київського ВДВС у місті Одесі Гуменюком В.В за виконавчим провадженням ВП №69016663 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №947/28645/19 від 12.05.2022 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 29245,14 грн.
10 червня 2022 року державним виконавцем Другого Київського ВДВС у місті Одесі Гуменюком В.В за виконавчим провадженням ВП №54408865 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №520/12778/16-ц від 12.07.2017 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10022,50 грн.
Також, з матеріалів справи вбачається, що 08 серпня 2022 року ОСОБА_2 сплатила борг за зведеним виконавчим провадженням ВП №69008140 у розмірі 5000,00 грн., 06 вересня 2022 року у розмірі 5000,00 грн. та 03 жовтня 2022 року у розмірі 5000,00 грн.
Таким чином, за період з 25 травня 2022 року по 03 жовтня 2022 року ОСОБА_2 , було сплачено борг на загальну суму 95000,00 гривень.
Предметом цього позову є стягнення на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 10.06.2021 по 29.10.2021 та за період з 30.10.2021 по 23.02.2022 за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, підтверджених рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2017 та рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2020.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що станом на час звернення до суду відповідач у повному обсязі виконала рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2017, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09.06.2021, та рішення Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2020, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 29.10.2021 матеріали справи не містять. Суд також взяв до уваги, що відповідач почала сплачувати борг тільки з 25 травня 2022 року. 
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі N 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі N 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.
Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджує про стягнення з відповідача на користь позивача 144901,61 грн матеріальних збитків та 40 000 грн відшкодування моральної шкоди.
З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. 
Отже, у справі, яка переглядається, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин приписів частини другої статті 625 ЦК України. Розрахунок відповідачем не спростований. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують. 
Суб`єктивне право ОСОБА_1 порушено та захищено судом правильно.
Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.
На підставі ч.ч. 1,13 ст. 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, судові витрати ОСОБА_2 за подачу апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Черноморець Тарас Володимирович, залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

       Головуючий                                  Н.В. Стахова 
       Судді                                          В.А. Коновалова 
                                                В.В. Кострицький