ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2023 року 
м. Чернівці
справа № 716/543/22
провадження 822/292/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,
учасники справи:
позивач Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „АРКС", 
відповідач ОСОБА_1 ,
апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АРКС" на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 31 січня 2023 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Сірик І.С.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2022 року Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „АРКС" (далі- ПАТ «СК «АРКС») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позов мотивовано тим, що 06 квітня 2021 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Сітроєн», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Заставна на перехресті вул. Січових Стрільців-Полтавська допустила зіткнення з транспортним засобом «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних ушкоджень цих автомобілів.
Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05 липня 2021 року у справі № 716/1061/21 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі страхових актів № ARX 2779059 від 18 травня 2021 р., № ARX2848239 від 06 серпня 2021 року та ARX2856037 від 11 серпня 2021 року ПАТ «СК «АРКС»» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 154304 гривні 10 коп.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то АТ «СК «АРКС» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 128000 гривень, а тому з відповідача на думку позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням.
З урахуванням зменшених позовних вимог, просив суд cтягнути з відповідача на користь ПАТ «СК «АРКС» різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 18412 гривні 87 коп, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 31 січня 2023 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 7891 гривню 23 копійки.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді доведена, оскільки ПАТ «СК «АРКС» замість відповідача відшкодувало ОСОБА_2 шкоду, заподіяну автомобілю «Тойота» держаний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, у більшому розмірі ніж ліміт страхового відшкодування, а тому з відповідача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ПАТ «СК «АРКС» просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилаються на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не вирішив клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки сторони урегулювали спір у позасудовому порядку. 
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій
05 серпня 2019 року між ПАТ «Страхова компанія» «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №218868а9т20, відповідно до якого в період з 06 серпня 2019 року по 06 серпня 2025 року під страховим захистом знаходився автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.11-17).
06 квітня 2021 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Сітроєн», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Заставна на перехресті вул. Січових Стрільців-Полтавська допустила зіткнення з транспортним засобом «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних ушкоджень цих автомобілів .
Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05 липня 2021 року у справі № 716/1061/21 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.19-20).
Автомобіль оглянуто фахівцем, про що складено акт огляду транспортного засобу від 09 квітня 2021 року (а.с.22-26), та 6 липня 2020 року складено страхові акти № ARX 2779059 від 18 травня 2021 року, № ARX2848239 від 06 серпня 2021 року та ARX2856037 від 11серпня 2021 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 154304,10 гривень (а.с.32,34,36).
Зазначена сума відшкодування 154304,10 гривень була виплачена власнику застрахованого автомобіля ОСОБА_2 .
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування ПАТ «СК «АРКС» у розмірі 128000 гривень.
Як вбачається із поданих позивачем квитанцій, відповідачем ОСОБА_3 здійснено виплати страхового відшкодування в порядку регресу на загальну суму 18412,87 гривень (а.с.57-60).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.
Згідно з ст. 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.
За приписами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування, якщо інший не встановлений законом.
Згідно зі ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується оплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
З вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня1992 року № б "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст. 453 ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України "Про власність". Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди.
Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що з вини відповідачки ОСОБА_1 було вчинено дорожньо-транспортну пригоду.
Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ «СК «АРКС» замість відповідача відшкодувало ОСОБА_2 шкоду, заподіяну автомобілю «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 154304 гривні 10 коп.
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування ПАТ «СК «АРКС» у розмірі 128000 гривень. Різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 26304 гривні 10 коп. 
ОСОБА_1 , під час розгляду справи у суді першої інстанції, було частково сплачено різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 18412 гривні 87 коп, а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідачки на користь ПАТ «СК «АРКС» слід стягнути 7891 гривню 23 коп
Щодо доводів апелянта про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору слід зазначити наступне.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.
Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).
Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.
Саме такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 квітня 2019 року (справа №456/647/18, провадження №61-2018св19).
Отже, враховуючи, що на час пред`явлення даного позову предмет спору мав місце, але припинив своє існування вже після відкриття провадження у справі у зв`язку з позасудовим врегулюванням спору - погашенням відповідачем заборгованості в повному обсязі, тому у суду першої інстанції відсутні були підстави для закриття провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, тобто у зв`язку з відсутністю спору.
Також слід зазначити, що відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. 
Пунктом 4 частини 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Подання заяви про відмову від позову - це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Відповідно до вимог процесуального законодавства, подати заяву про відмову від позову позивач має на будь-якій стадії процесу.
Однак, позивач не скористався своїм правом на подання до суду заяви по відмову від позову.
Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Ураховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АРКС" залишити без задоволення.
Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 31 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.
Головуючий М.І. Кулянда
Судді: Н.Ю. Половінкіна 
О.О. Одинак