ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

22 червня 2023 року 	м.Суми	

Справа №592/529/22 
Номер провадження 22-ц/816/873/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Брайко Юлією Валеріївною, 
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2023 року у складі судді Косолап М.М., ухваленого в м. Суми, повний текст якого виготовлено 14 квітня 2023 року, 
в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (далі - відповідачі) на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 83342 грн 44 коп., внески за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 79 грн 64 коп., плату за абонентське обслуговування в сумі 32 грн 39 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн.
Свої вимоги мотивувало тим, що товариство є надавачем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у м. Суми, в тому числі у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі, будучи зареєстрованими та проживаючи у квартирі АДРЕСА_2 у цьому будинку, користувалися наданими послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води, але своєчасно та в повному обсязі не оплачували за отримані послуги. У зв`язку з цим у період з 01 липня 2016 року по 30 листопада 2021 року складає 83454 грн 47 коп., з яких: опалення - 29962 грн 90 коп.; гаряче водопостачання - 53379 грн 54 коп.; внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії - 41 грн 72 коп.; внески за заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії - 37 грн 92 коп.; абонплата ТЕ - 17 грн 05 коп.; абонплата ПГВ - 15 грн 34 коп.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2022 року позов ТОВ «Сумитеплоенерго» - задоволено частково.
Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 64319 (шістдесят чотири тисячі триста дев`ятнадцять) грн 44 коп. за період з 21 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року; оплату внесків за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 79 (сімдесят дев`ять) грн. 64 коп.; плату за абонентське обслуговування в сумі 32 (тридцять дві) грн 39 коп.
Стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1912 грн 14 коп., тобто по 637 грн 38 коп. з кожного.
Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Брайко Ю.В., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неврахування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в рішення суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» в солідарному порядку суми боргу та в дольовому порядку судового збору, ухваливши нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 до користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 54290 грн 75 коп. за період з 21 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року, оплату внесків за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 41 грн 72 коп., плату за абонентське обслуговування в сумі 32 грн 39 коп. 
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не є споживачами послуг у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за адресою: АДРЕСА_3 , так як не є власниками або користувачами вказаної квартири та там не проживали та фактично не користувалися житлово-комунальними послугами, в тому числі опаленням та гарячою водою. Єдиним користувачем вказаної квартири була і є ОСОБА_2 , яка і має відповідати за борговими зобов`язаннями перед ТОВ «Сумитеплоенерго». 
Заявник апеляційної скарги не погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром заборгованості, так як в межах строків позовної давності - грудень 2018 року по листопад 2021 року включно розмір заборгованості за опалення та гаряче водопостачання становить 60839 грн 53, а не 64319 грн 44 коп. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не були взяті до уваги суми, які були сплачені за період з серпня 2020 року по листопад 2021 року на загальну суму 6548 грн 78 коп., отже борг за спожиті послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання за вказаний період мав становити 54290 грн 75 коп. 
Звертає увагу і на те, що згідно обігової відомості, борг за обслуговування вузлів комерційного обліку становить 41 грн 72 коп., а не 79 грн 64 коп., як зазначено в оскаржуваному рішенні. 
ТОВ «Сумитеплоенерго» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не надало доказів, що вони не користувалися послугами товариства, що були надані за адресою їх реєстрації, із заявами про відмову від послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання вони не зверталися. 6548 грн 78 коп. стягнуті на виконання судового наказу, а тому не підлягають врахуванню в оплату заборгованості за період стягнення боргу. Щодо застосованого судом строку позовної давності, товариством звертає увагу, що враховуючи положенням п 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, в межах строків позовної давності заявлені вимоги про стягнення заборгованості починаючи з березня 2017 року. Просить апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін. 
Представником відповідача - Брайко Ю.В. Ю.В. подано заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на безпідставність викладених позивачем доводів, просить вимоги апеляційної скарги задовольнити. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не задоволенню підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції встановив, що згідно довідки, виданої Міським єдиним інформаційно-розрахунковим центром за адресою АДРЕСА_3 значаться зареєстрованими: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 (а.с. 9). особовий рахунок відрито на ОСОБА_5 . 
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті Сумською міською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за претензією кредитора. Станом на 07 грудня 2022 року із заявами про прийняття спадщини або про відмову у прийнятті спадщини спадкоємці не зверталися (а.с. 129-136).
Відомості щодо права власності на квартиру АДРЕСА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна в Департаменті забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради - відсутні (а.с. 93, 153).
Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року та № 322 від 18 червня 2019 року виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води визначено ТОВ «Сумитеплоенерго» в межах території обслуговування згідно з додатком 2 (а.с. 14, 15).
Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21 грудня 2019 встановлено розміри внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго», окремо для кожної будівлі (а.с. 16).
Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 307 від 16 червня 2020 року встановлено розмірі внесків за зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії та тимчасового використання обмінного фонду споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» окремо для кожної будівлі (а.с. 17).
Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 623 від 12 жовтня 2021 року ТОВ «Сумитеплоенерго» встановлено структуру тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (а.с. 18).
Таким чином, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини в сфері надання послуг з постачання централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Відповідно до обігової відомості по особовому рахунку №  НОМЕР_1  за період з 01 липня 2016 року по 30 листопада 2021 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 83342 грн 44 коп., з оплати внесків за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 79 грн 64 коп. та плати за абонентське обслуговування в сумі 32 грн 39 коп. (а.с. 10-13, 180-181).
Доказів погашення боргу відповідачами надано не було. 
Ухвалюючи рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином не виконали свій обов`язок щодо оплати послуг з централізованого опалення, а тому право позивача порушене і підлягає захисту. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Споживач має право, в тому числі, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, проте, такому право прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 7 вказано Закону). 
За змістом ч. 1 ст. 9 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Пунктами 33, 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 р. № 1022), передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:
плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;
плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
Згідно зі ст. 526  ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.
Проте, відповідачі не виконували зобов`язання з оплати за надані послуги теплопостачання та гарячого водопостачання, не сплачували внески за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонплату та абонентське обслуговування, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку суд стягнув з них на користь позивача, як надавача послуг з централізованого теплопостачання.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не є власниками житлового приміщення в якому вони зареєстровані, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки відповідно до положень ст. 64 ЖК України, обов`язок зі сплати житлових послуг виникає у всіх повнолітніх осіб, які у встановленому законом порядку вселилися в це житлове приміщення та є його користувачами. 
Не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і те, що вони не проживала у вказаній квартирі у спірний період, так як права користування цим житловим приміщенням, вони не втратили доказів на підтвердження того, що їм вчиняються перешкоди у проживанні в цій квартирі суду надано не було. 
Колегія суддів бере до уваги те, що плата за гаряче водопостачання нараховувалися за нормами споживання відповідно до кількості осіб, що зареєстровані в житловому приміщенні, тобто і на цих відповідачів. Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зверталися до надавача послуг із письмовими зверненнями про відмову від отримання послуг з централізованого опалення чи гарячого водопостачання вони також не надавали. 
Крім того, відповідно до п. 37, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830 споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.        
Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо розміру присудженого до стягнення суми боргу, слід звернути увагу на таке. 
Визначаючи розмір заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідачів, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з 01 липня 2016 року по 20 листопада 2018 року заявлені поза межами строків позовної давності, а тому у їх задоволенні слід відмовити.
Частиною 4 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набрав чинності з 02 квітня 2020 року Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 12 такого змісту, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою КМУ від 11 березня 2020 року за №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року, що діє і на сьогоднішній день.
Проте, на вказані зміни до ЦК України щодо перебігу строків визначених ст. 257 ЦК України не звернув уваги, в наслідок чого дійшов до помилкового висновку, що за зобов`язання зі оплати спожитих послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з березня 2017 року 20 листопада 2018 року станом на час звернення до суду з позовом, строк позовної давності сплив.
Таким чином, беручи до уваги розміри нарахованих позивачем платежів за спожиті послуги за централізоване опалення та гаряче водопостачання за період з березня 2017 року по листопад 2021 року включно, сума боргу за цими послугами, що заявлено в межах строків позовної давності становить 78796 грн 92 коп. 
Разом з тим, беручи до уваги те, що позивачем присуджений до стягнення розмір заборгованості зі сплати послуг за централізоване опалення та гаряче водопостачання позивачем не оспорюється, а тому підстав для зміни рішення в суду в цій частині колегія судді не вбачає. 
Щодо твердження представника відповідача про неправильне визначення розміру боргу зі сплати внесків за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії, то колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до обігової відомості за спірний період розмір нарахованих та несплачених внесків за заміну вузлів комерційного обліку становить 37 грн 92 коп., а за обслуговування вузла комерційного обліку - 41 грн 72 коп., тобто, всього на загальну суму 79 грн 64 коп., що і було стягнуто на користь позивача.
Позивачем також доведено, що кошти які в обіговій відомості значаться, як сплата боргу за період з серпня 2020 року по листопад 2021 року на загальну суму 6548 грн 78 коп., стягнуті в межах виконавчого провадження. 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі належних допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Сумитеплоенерго».
Установивши, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367-369,п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Брайко Юлією Валеріївною, залишити без задоволення, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2023 року в оскарженій частинізалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   В. І. Криворотенко