У Х В А Л А        
08 травня 2023 року
м. Київ
справа № 336/1102/20
провадження № 61-5648ск23 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Артеменком Євгеном Анатолійовичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2022 року, постанову Запорізького апеляційного суду від 01 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення строкового безоплатного земельного сервітуту, побудови паркану, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком,
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2020 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до  ОСОБА_1 про встановлення строкового безоплатного земельного сервітуту для впорядкування земельної ділянки та побудови паркану, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком.
Просили встановити для них право строкового земельного сервітуту на користування частиною суміжної земельної ділянки для впорядкування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , та побудови паркану по межі з правом протягом 30 днів у період з 01 до 30 червня 2020 року встановлювати будівельне обладнання, складати будівельні матеріали та іншим чином використовувати частину земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 з метою впорядкування цієї земельної ділянки, побудови паркану по межі між земельними ділянками від поворотної точки 19 до поворотної точки 24, визначених на кадастровому плані земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
Також просили усунути перешкоди, створені позивачам у користуванні та володінні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , шляхом зобов`язання її демонтувати належну їй дворову вбиральню та спорудити її на відстані не менше 20 метрів від житлового будинку літ. А, житлової прибудови літ. А-1 та літньої кухні літ Р-2, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 із облаштуванням вигрібної ями такої конструкції, яка буде запобігати фільтрації фекальних стоків в ґрунт, посилаючись на те, що відповідачка встановила вбиральню з порушення ДБН Б.2.2-12:2019.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року позов задоволено частково.
Встановлено на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право строкового безоплатного земельного сервітуту на користування частиною сусідньої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 для впорядкування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та побудови паркану по межі протягом 30 днів з моменту набрання рішенням законної сили, а саме, встановлювати будівельне обладнання, складати будівельні матеріали та іншим чином використовувати частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 з метою впорядкування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та побудови паркану по межі між земельними ділянками від поворотної точки 19 до поворотної точки 24, визначених на кадастровому плані земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову відмовлено.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2022 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 900,00 грн.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2022 року залишено без змін.
У квітні 2023 року  ОСОБА_1 через адвоката Артеменка Є. А. звернулась до Верховного Суду через систему «Електронний суд» із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2022 року, постанову Запорізького апеляційного суду від 01 березня 2023 року.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявниця не сплатила судовий збір. 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до абзацу другого частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.
Із позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися у 2020 році. Позов містить три вимоги немайнового характеру. Оскільки заявниця оскаржує рішення судів в частині задоволених вимог, то їй необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру, що сплатив кожен позивач відповідно до абзацу другого частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір». Ставка судового збору за вимогу немайнового характеру становить 840,80 грн. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 3 363,20 грн ((840,8 грн?2) грн?200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.
У касаційній скарзі заявниця просить звільнити її від сплати судового збору у зв`язку із тим, що вона є малозабезпеченою особою. Докази на підтвердження таких обставин ОСОБА_1 не надала. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків про відсутність доходів у заявниці з 1 кварталу 2022 року до 4 кварталу 2022 року не є належним доказом її скрутного майнового стану.
Клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Заявниця не надала належних документів, що містили б інформацію про її майновий стан (наприклад, відомостей: про отримання чи неотримання пенсії, грошового утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податки, про відсутність нерухомого та рухомого майна, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо), яка може бути підставою для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору.
Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Касаційна скарга заявниці не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Заявниця узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Крім того, згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги, заявниця не надала.
Тому заявниці необхідно подати нову редакцію касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України із доказами направлення цієї касаційної скарги іншим учасникам справи, надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
З огляду на викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а заявниці надати строк для усунення вказаних недоліків.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Артеменком Євгеном Анатолійовичем, залишити без руху.
Надати для усунення зазначеного вище недоліку десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                               А. С. Олійник