УХВАЛА
10 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 686/16363/21
провадження № 51-2178 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2022 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вироків судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Проте, засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Як убачається із змісту касаційної скарги, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, засуджений порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень та закриття кримінального провадження щодо нього. 
Проте, на обґрунтування своїх вимог засуджений наводить доводи, які за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та не погоджується з оцінкою доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції. 
Згідно з положеннямич. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Крім того, у касаційній сказі засудженого наявні суперечності.
Порушуючи питання до касаційного суду про скасування вироків судів першої та апеляційної інстанцій з підстав відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, засуджений одночасно не погоджується із кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 286 КК України та вважає, що при фактичних обставинах викладених у вироку суду першої інстанції його дії необхідно було кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Згідно з положеннями ст. 440 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Відповідно до ст. 441 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги по суті ухвалює судові рішення у формі постанов.
Проте, у касаційній скарзі засудженого відсутнє належне формулювання його вимог із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Вимоги засудженого до суду касаційної інстанції про скасування вироків судів першої й апеляційної інстанцій та закриття кримінального провадження щодо нього з підстав відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК Українита разом з цим ухвалення свого вироку, не узгоджуються з приписами ст. 436 КПК України. 
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.
Враховуючи наведе, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.
Щодо формального посилання засудженим у прохальній частині скарги на необхідність зупинення виконання вироку, колегія суддів зазначає, що вирішення такого питання можливе в разі прийняття касаційним судом рішення про відкриття касаційного провадження в порядку, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2022 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 28 лютого 2023 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                      ОСОБА_2                                         ОСОБА_3