П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/9859/22	
          Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
                                                                                          Дата і місце ухвалення 15.02.2023р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:     Бойка А.В.,
                         суддів:   Федусика А.Г,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року по справі № 420/9859/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:
18.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому, з урахуванням уточнено та доповнень, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 14.06.2022 року №360 “Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення” в частині застосування до нього, інспектора взводу №1 роти №4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 18.06.2022 року №867 о/с “По особовому складу” в частині його звільнення зі служби в поліції;
- зобов`язати ДПП поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 18.06.2022 року;
- стягнути з ДПП на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.06.2022 року по день поновлення. 
Також позивач просить суд допустити негайне виконання рішення в частині поновлення його на службі в поліції та в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене апелянт просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.
15.06.2023 року представником Департаменту патрульної поліції подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він виклав свої заперечення щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно з положеннями статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в УПП в Одеській області ДПП на посаді інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку, що не заперечується сторонами. 
31.03.2022 року старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (далі - ВМАЗ) УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції С. Криволапов та т.в.о. інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції О.Залевський звернулись до т.в.о начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Д. Хмарука з рапортом (№ВН3903/41/13/03/22), в якому доповіли, що під час здійснення контролю за дотриманням службової дисципліни особовим складом УПП в Одеській області ДПП встановлено факти можливого порушення службової дисципліни окремими співробітниками поліції, оскільки екіпаж “Океан-401” в складі: iнспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_2 , інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_3 , інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 отримували портативні відеореєстратори, однак відеозаписи проводилися частково та переривались. Крім того, на портативному відеореєстраторі №471034 о 09:42 год розпочався відеозапис розмови з особою, яку зупинили співробітники поліції за можливе порушення Правил дорожнього руху (далі ПДР). В ході розмови, особі запропоновано перевести суму штрафу на потреби ЗСУ, останній зазначає, що має вказану суму готівкою, після чого о 09:43 год відеореєстратори примусово вимикаються. У рапорті зазначено, що вищевикладене свідчить про наявність корупційних ризиків при виконанні службових обов`язків зазначеними поліцейськими.
На підставі вказаного т.в.о. заступника начальника - начальник ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП капітан поліції О. Нікончук звернувся із доповідною запискою від 04.04.2022 за №ВН3932/41/13/03-22 до т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Д. Хмарука, в якій просив призначити службове розслідування та утворити дисциплінарну комісію для його проведення.
Відповідно до наказу УПП в Одеській області ДПП “Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії” від 04.04.2022 року №174 призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб УПП в Одеській області ДПП.
Наказом УПП в Одеській області ДПП “Про продовження строку проведення службового розслідування” від 30.04.2022 року №201 було продовжено термін проведення службового розслідування на один місяць. 
За результатами проведеного службового розслідування комісією складено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, 22.03.2022 року інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_3 та інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , про що стало відомо з рапорту старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення  (ВМАЗ) УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31.03.2022 року реєстр ВН 3903/41/13/03/22, який 01.06.2022 року затверджено начальником УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції Д.Хмаруком.
У висновку проведеного службового розслідування викладено пропозицію за вчинення дисциплінарного проступку застосувати до інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
14.06.2022 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України прийнято наказ №360 “Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення”, пунктом 3 якого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч.1 ст.1 п.п. 1, 2, 3, 5, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, ч.3 ст.11, п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.18, п.п. 1, 2, 3, 8, 11 ч.1 ст.23, присяги працівника поліції, визначеної ст.64 Закону №580-VIII, ч.1-2 ст.222 КУпАП, ст.247, 284 КУпАП, п.2 розділу III Інструкції №1395, абз. 1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 (далі Правила), п.2 розділу І, п.п.4, 5, 6 розділу ІІ, п.2 розділу VII Інструкції №1026, п. 1.2 розділу І, пп. 2, 6 п. 2.1 Розділу II, п.п. 1, 4, 10, 11, 13 п. 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 №5112 відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до iнспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «По особовому складу» від 04.07.2022 року №897о/с відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 04.07.2022 року.
Не погоджуючись з вказаними наказами Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_1 оскаржив їх до суду першої інстанції, посилаючись на їх протиправність.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення поданого ОСОБА_1 позову, з огляду на наступне:
Згідно висновку службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що  екіпаж «Океан-401» у складі: інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , під час несення служби 22.03.2022, о 09.42 розпочали відеозапис розмови з особою, яка була зупинена за порушення Правил дорожнього руху України. В ході розмови, особі пропонують перевести суму штрафу на потреби ЗСУ, однак, як зазначає громадянин, він має вказану суму лише готівкою, після чого о 09.43, відеореєстратори примусово вимикаються. 
У висновку зазначено, що з метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, були зібрані та опрацьовані матеріали, що стосуються службового розслідування
Під час проведення службового розслідування були опитані ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також т.в.о. командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_5 .
Опитаний старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснив, що 22.03.2022 він заступив на несення служби у складі екіпажу «Океан-402» спільно із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та старшим сержантом поліції ОСОБА_6 22.03.2022 року близько 09.30 за адресою: вулиця Київське шосе 12-А зупинили транспортний засіб BMW, який рухався без державних номерних знаків. Опитаний зазначив, що під час спілкування із водієм вказаного транспортного засобу, розмова фіксувалася на портативний відеоресстратор №471034. З водієм, як зауважує ОСОБА_7 , спілкувався ОСОБА_8 , в цей час опитаний перебував за кермом службового транспортного засобу. В ході розмови, старший лейтенант поліції ОСОБА_9 повідомив водію про те, що останній недотримався правил дорожнього руху та запропонував водію суму штрафу направити на допомогу ЗСУ. На вказану пропозицію водій повідомив, що не має на карті грошових коштів. Після чого, як зазначає опитаний, зателефонували командиру роти, який повідомив, що відділ адміністративної практики на даний час не працює, у зв`язку з чим скласти постанову про адміністративне правопорушення та притягнути до відповідальності водія не було можливим. У зв`язку з чим було прийнято рішення провести з вказаним водієм профілактичну бесіду, зазначивши, що подальший рух можливий виключно із використанням евакуатора. Жодних інших варіантів вирішення питання водію не пропонував ні особисто він, ні інші члени екіпажу.
Інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_3 надав пояснення аналогічні з тими, що надав ОСОБА_7 .
У висновку також зазначено, що інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час службового розслідування надав пояснення аналогічне з тим, що повідомив ОСОБА_7 .
Та вказано, що опитаний пояснив, що оскільки відділ адміністративної практики не працює, а зупинений транспортний засіб BMW був незареєстрований, він звязався з командиром роти, щоб уточнити інформацію щодо можливості евакуювати вказаний транспортний засіб на потреби ЗСУ. ОСОБА_10 пояснює, що командир роти повідомив, що не потрібно забирати даний транспортний засіб та сказав запропонувати водію перевести суму штрафу на потреби ЗСУ. Після чого, як5 описує ОСОБА_9 , водій відповів, що має лише готівку, на що опитаний зазначив, що готівку прийняти не є можливим. В подальшому із водієм було проведено профілактичну бесіду та повідомлено останнього про неможливість подальшого руху шляхом безпосереднього керування вказаним транспортним засобом, лише за допомогою евакуатора.
Опитаний під час проведення службового розслідування т.в.о. командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_5 у своєму поясненні зазначив, що 22.03.2022 заступив на несення служби у денну зміну. Під час ранкового шикування, до особового складу роти № 4 батальйону № 2 доведено інформацію щодо необхідності дотримання вимог діючого законодавства, в тому числі, щодо виявлення адміністративних правопорушень із складанням в подальшому адміністративних матеріалів. Опитаний зазначив, що довів до відома особового складу про те, що адміністративні матеріали складаються в порядку, визначеному законодавством та в подальшому, в кінці зміни, здаються черговому. Про дзвінок який вказано у поясненні поліцейських не пам`ятає.
У висновку службового розслідування зазначено, що екіпаж “Океан-402”, перед заступанням на несення служби, отримував портативні відеореєстратори №474743, №471329 та №471034, що підтверджується записами роздавальної відомості технічних пристроїв за 22.03.2022 (денна зміна). Портативний відеореєстратор №471034 ввімкнений о 09.42.49 та вимкнений о 09.43.25. Автоматично із вказаним портативним відеореєстратором увімкнулися відеореєстратори №474743, №471329. Загальна тривалість відеозапису, включаючи 2 хв. передзапису та 2 хв. післязапису, складає 04:36 хв. Фактично на відеозаписах містяться події, що відбувалися з 09.40:50 до 09:45:28. 
12.04.2022 за вих. № 3998/41/13/03/03-22 надіслано запит до Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-077) з метою отримання відеозаписів із камер зовнішнього спостереження, розміщених на перехресті вулиць В`ячеслава. Кирилова - Київського шосе; Майстерного провулку - Київського шосе.
У відповіді, що надійшла 13.04.2022 за вх. № 2866 зазначено, що за вказаною локацією камери зовнішнього відеоспостереження КУ «Центр-077» відсутні.
Дисциплінарною комісією зазначено, що з наявних матеріалів, а саме, відеозапису розмови з водієм, що міститься на портативному відеореєстраторі № 471034 (09:42:53-09:43:05) та збережений на компакт-диску під назвою «export-8phna», а також із пояснень поліцейських,  встановлено, що водій транспортного засобу BMW керував т/з не зареєстрованим в установленому порядку, експлуатував вищевказаний т/з без номерного знаку та без наявного полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, тим саме водій т/з BMW вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 121 та 126 КУпАП, однак, враховуючи положення частини другої статті 36 КУпАП інспектор повинен був притягнути його до відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП. 
Однак, інспектори, які несли службу в складі екіпажу “Океан-401” - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належним чином не відреагували на вказане правопорушення та не забезпечили здійснення належного контролю за дотриманням водієм Правил дорожнього руху. Вищевказані працівники поліції не винесли відносно водія постанову про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок вищеописаної бездіяльності поліцейських, водiй уникнув притягнення до адміністративної відповідальності за керування незареєстрованим в установленому порядку т/з. 
Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що своїми діями вищевказані поліцейські не вжили заходів для усунення адміністративних правопорушень, не припинили виявлені адміністративні правопорушення, не здійснювали провадження у справах про адміністративні правопорушення та не прийняли рішення про застосування адміністративних стягнень, а також не здійснили контроль за дотриманням ПДР, що в свою чергу призводить до недотримання вимог п.п. 2, 3, 8, 11 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII, ч.1-2 ст.222 КУпАП, ст.247, 284 КУпАП, п.2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Mіністерства внутрішніх справ України №1395 вiд 07.11.2015 року (далі Інструкція №1395). 
Крім того, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що в порушення п.2 розділу І, п.п.4, 5, 6 розділу ІІ, п.п. 2 п. 1, п.2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 здійснював часткову відеофіксацію під час спілкування з водієм транспортного засобу BMW та, в подальшому, примусово виключив відеореєстратор. 
Враховуючи викладені обставини дисциплінарна комісія дійшла висновку про вчинення, зокрема, позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог чинного законодавства, які перелічені у п. 4 висновку службового розслідування, у зв`язку з чим і було рекомендовано притягнути його до дисциплінарної відповідальності та застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Надаючи оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, а також доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України “Про національну поліцію” від 02.07.2015р. № 580-VIII (далі – Закон № 580-VIII).
Згідно ст. 8 Закону України “Про Національну поліцію”, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 18 Закону України “Про Національну поліцію” встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Відповідно до ст. 19 Закону України “Про Національну поліцію” у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до ст. 59 Закону України “Про Національну поліцію” служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Положеннями статті 64 Закону України “Про Національну поліцію” передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Частинами 2 та 3 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію”, днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Сутність службової дисципліни й поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України. Присяги поліцейського, наказів керівників.
За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту).
Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно з положеннями ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до ст. 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Згідно ч. 9 ст. 15 Дисциплінарного статуту, уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, зокрема: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч. 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту).
Статтею 16 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Згідно ст. 20 Дисциплінарного статуту повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.
Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 20 Дисциплінарного статуту керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських. Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України.
Керівник, не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, може порушити перед уповноваженим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності (ч. 6 ст. 20 Дисциплінарного статуту).
Положеннями ст. 21 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Згідно ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» відповідно до частини десятої статті 14, частини сьомої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з метою належної організації заходів, спрямованих на зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів Національної поліції України, запобігання надзвичайним подіям за участю поліцейських, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань за фактами порушення поліцейськими службової дисципліни, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування (далі – Порядок № 893).
Пунктом 1 Розділу II Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Згідно положень Розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Пунктом 4 цього розділу передбачено, що службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно п. 7 Розділу V Порядку № 893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (п. 14 Порядку № 893).
У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.
Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.
Згідно п. 1 та 2 Розділу VI Порядку № 893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Відповідно до п. 1 Розділу VII Порядку № 893,  у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Законом України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» № 2123-IX від 15.03.2022 року, який набрав чинності з 01.05.2022 року,  Дисциплінарний статут Національної поліції України доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».
Згідно ст. 26 Розділу V Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Відповідно до ст. 27 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Статтею 29 Дисциплінарного статуту визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану. Так, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.
У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Звертаючись з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 вказував на порушення порядку проведення службового розслідування, що призвело до порушення його прав та безпідставного встановлення його вини у вчиненні дисциплінарного проступку.
Так позивач посилався на порушення строків проведення службового розслідування, недоведеності його вини у вчиненні дисциплінарного проступку.
У поданій апеляційній скарзі апелянт також вказував на те, що він не був ознайомлений з наказом про призначення проведення службового розслідування, а службове розслідування проведено із порушенням його права на захист.
Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, колегія суддів зазначає, що дійсно матеріали справи не містять доказів його ознайомлення з наказом про призначення службового розслідування від 04.04.2022 року, а наявні в матеріалах справи пояснення позивача не містять його підпису біля графи про ознайомлення з наказом про призначення службового розслідування від 04.04.2022 року № 174.
Колегія суддів звертає увагу на те, що реалізація поліцейським, стосовно якого проводиться службове розслідування, гарантованих чинним законодавством, зокрема, Дисциплінарним статутом, прав, можлива лише за умови його обізнаності про проведення службового розслідування. Така обізнаність дає йому можливість скористатись передбаченим ст. 18 Дисциплінарного статуту правом на захист.
При цьому, як вбачається із положень зазначеної вище статті Дисциплінарного статуту, забезпечення цього права полягає у наданні поліцейському під час проведення службового розслідування можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Згідно ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Участь поліцейського у проведенні службового розслідування сприяє досягненню мети проведення службового розслідування, а саме: своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та ін.
В даному випадку судом встановлено, що позивач був достеменно обізнаний про проведення відносно нього службового розслідування, про що свідчать наявні письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.04.2022 року, надані т.в.о. старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП лейтенанту поліції Ілоні Панасюк, яка є членом дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування згідно наказу ДПП від 04.04.2022 року № 174.
При цьому з вказаних пояснень вбачається, що позивач був ознайомлений з правами, передбаченими п. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту, а саме, з правом надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;  подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;  ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;  подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою. Про вказане свідчить проставлення позивачем власного підпису у графі «ознайомлений».
Таким чином, позивач був обізнаний про проведення відносно нього службового розслідування, був ознайомлений з правами, передбаченими ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту, а також фактично реалізував надані йому права, в тому числі право на захист, шляхом надання відповідних письмових пояснень члену дисциплінарної комісії з приводу питань, які були предметом службового розслідування. 
Що стосується посилань позивача на порушення строку проведення службового розслідування (15 днів, а з урахуванням продовження такого строку – 30 днів), колегія суддів зазначає наступне:
Положення про необхідність завершення службового розслідування протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником та щодо можливості продовження строку його проведення ще на 15 календарних днів були введені Законом України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» № 2123-IX від 15.03.2022 року, який набрав чинності саме з 01.05.2022 року.
В свою чергу, наказ про призначення проведення службового розслідування в даному випадку був прийнятий 04.04.2022 року, тобто до набрання чинності положеннями Закону № 2123-IX від 15.03.2022 року.
На час прийняття вказаного наказу діяли положення ст. 16 Дисциплінарного статуту, які і мають застосовуватись у даному випадку, та які визначали, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
Також вказаною нормою Дисциплінарного статуту передбачалось, що у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
В даному випадку встановлено, що згідно наказу УПП в Одеській області ДПП “Про продовження строку проведення службового розслідування” від 30.04.2022 року №201 термін проведення службового розслідування було продовжено  на один місяць відповідно до ч.2 ст.16 Дисциплінарного статуту. Підставою для прийняття вказаного наказу стала доповідна записка т.в.о. заступника начальника управління- начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області О. Нікончука від 30.04.2022 року.
Таким чином, як наказ про призначення проведення службового розслідування, так і наказ про продовження строку проведення службового розслідування були прийняті до набрання чинності Законом № 2123-IX від 15.03.2022 року, а тому його положення не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, на чому безпідставно наполягає представник позивача.
При цьому, суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив про те, що затвердження висновку службового розслідування керівником 01.06.2022 року на другий день після спливу строку проведення службового розслідування (30.05.2022 року – шестидесятий календарний день з дня призначення) не може вважатись істотним порушенням процедури, яке могло вплинути на його зміст.
Суд першої інстанції посилався на те, що Верховний Суд у постанові від 29.11.2019 року у справі №359/7194/16-а дійшов висновку, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Межею, що розрізняє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Суд першої інстанції, враховуючи сформований Верховним Судом у постанові від 29.11.2019 року по справі №359/7194/16-а правовий висновок, вважав, що пропущений на два дні строк проведення службового розслідування ніяким чином не міг вплинути на його результати, так як усі необхідні дії щодо проведення службового розслідування комісією були вчинені вчасно та до спливу відповідного строку.
Однак з вказаним висновком суду погодитись не можна, з огляду на таке:
Згідно ст. 16 Дисциплінарного статуту, строк проведення службового розслідування в один місяць обраховується  з дня його призначення керівником.
В даному випадку службове розслідування було призначено згідно наказу УПП в Одеській області ДПП від 04.04.2022 року № 174, а тому і місячний строк службового розслідування розпочався з 04.04.2022 року та спливав 03.05.2022 року.
При цьому, наказом УПП в Одеській області від 30.04.2022 року № 201 продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом від 04.04.2022 року на один місяць.
Як вже зазначалось вище, статтею 16 Дисциплінарного статуту керівнику надається право продовжити строк службового розслідування, однак не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Слід звернути увагу на те, що продовження строку службового розслідування полягає саме у його продовженні після закінчення законодавчо встановленого терміну такого службового розслідування.
В даному випадку керівник, який призначив службове розслідування скористався наданим йому правом та продовжив термін проведення службового розслідування на один місяць.
При цьому, загальний строк проведення службового розслідування не перевищив 60 календарних днів, оскільки висновок службового розслідування був затверджений 01.06.2022 року, тобто на 59 календарний день з початку проведення службового розслідування, а саме з 04.04.2022 року.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково обраховував місячний строк, на який продовжено службове розслідування з дати винесення наказу про його продовження, тоді як такий строк продовження має обраховуватись з дати, на яку припадало закінчення  місячного строку проведення службового розслідування. Крім того, необхідно враховувати положення Дисциплінарного статуту щодо загального строку проведення службового розслідування, який не має перевищувати 60 календарних днів.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно допущення порушення граничного строку проведення службового розслідування на 2 календарних дні та доходить до висновку, що в даному випадку службове розслідування було проведено з дотриманням строків, передбачених положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту.
В свою чергу колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що в даному випадку доповідна записка т.в.о. заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області О. Нікончука від 30.04.2022 року не містить мотивів щодо наявності потреби в продовженні строку проведення службового розслідування, з огляду на те, що наказ УПП в Одеській області ДПП «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 30.04.2022 року № 201, позивачем не оскаржувався та не є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Таким чином посилання позивача на порушення порядку проведення службового розслідування не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Колегія суддів вважає, що в даному випадку було дотримано процедуру проведення службового розслідування, встановлену чинним законодавством, та будь-яких порушень прав позивача в цій часині допущено не було.
Що стосується суті позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування наказів ДПП від 14.06.2022 року №360 “Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення” в частині застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та  від 18.06.2022 року №867 о/с “По особовому складу” в частині його звільнення зі служби в поліції, колегія суддів зазначає наступне:
Аналiз положень Дисциплінарного статуту дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України Кабінету Міністр України, наказів, інших нормативно-правових i актів та Присяги.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслiдкiв та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого уповноважений керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Так, підставою видання Департаментом патрульної поліції наказу від 14.06.2022 року №360 та застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби був висновок службового розслідування, яким встановлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився, зокрема, у не здійсненні провадження у справах про адміністративні правопорушення та не прийнятті рішення про застосування адміністративних стягнень, не здійсненні контролю за дотриманням ПДР, а також порушенні порядку здійснення відеофіксації, встановленого Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026. 
Як вже зазначалось вище, дисциплінарною комісією встановлено факт неналежного реагування позивачем на вчинене водієм транспортного засобу BMW адміністративне правопорушення, а саме: керування транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку, та не забезпеченні здійснення контролю за дотриманням водієм Правил дорожнього руху, не винесення стосовно водія постанови про накладення адміністративного стягнення, внаслідок чого, водій уникнув притягнення до адміністративної відповідальності за керування не зареєстрованим в установленому порядку транспортним засобом.
Вказаних висновків дисциплінарна комісія дійшла на підставі зібраних доказів, а саме: відеозапису з відеореєстратора № 471034, пояснень працівників патрульної поліції, які безпосередньо брали участь у подіях, що відбулись 22.03.2022 року, а також пояснень т.в.о. командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Чернявського Євгена Ігоровича.
При цьому, дослідження вказаних доказів підтверджує факт порушення позивачем вимог  Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію», положень КУпАП, Інструкції №1395, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 року№1026.
Відповідно до ст. 1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП водії несуть адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом не  зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатацію без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Примітка. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою-четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються однією посадовою особою, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.
Згідно п. 1 та 2 Розділу ІІІ Інструкції № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема,  частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
У пункті 3 вказаного розділу зазначено, що поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 222 КУпАП.
Згідно пунктів 9, 12 Інструкції № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно п. 1 Розділу 4 Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
В даному випадку зібраними в ході проведення службового розслідування доказами підтверджується обставини виявлення позивачем факту порушення водієм транспортного засобу BMW Правил дорожнього руху, що не заперечується і самим позивачем, та невжиття позивачем передбачених чинним законодавством заходів з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності. 
В своїх поясненнях ОСОБА_1 посилався на те, що підставою нескладення адміністративних матеріалів було те, що відділ адмін. практики на той час не працював. Вказані причини нескладення адміністративних матеріалів за наслідком виявлення факту порушення водієм BMW Правил дорожнього руху зазначили в своїх поясненнях і старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та старший сержант поліції ОСОБА_3 , які несли службу разом із позивачем.
Вказані обставини не були прийняті дисциплінарною комісією в якості об`єктивного та належного аргументу, який би пояснював допущену позивачем бездіяльність. Так, дисциплінарна комісія, із посиланням на норми чинного законодавства, які встановлюють обов`язок поліцейського за фактами виявлених адміністративних правопорушень здійснити розгляд адміністративної справи та скласти відповідні адміністративні матеріали, вказала на те, що фактичне функціонування чи не функціонування відділу адміністративної практики жодним чином не впливає на передбачений чинним законодавством порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, винесення відповідної постанови та притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів вважає такі висновки дисциплінарної комісії обґрунтованими.
Посилання позивача у поданому адміністративному позові на неможливість притягнення водія транспортного засобу BMW до адміністративної відповідальності через існування проблем із складенням, видачею та прийняттям адміністративних матеріалів, зокрема, відсутність бланкової продукції, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке:
Так, у своїх поясненнях позивач, а також інші поліцейські, які були у складі екіпажу «Океан-401», вказували в якості підстави нескладення матеріалів по справі про адміністративне правопорушення на те, що відділ адмін практики на той час не працював. Будь-яких посилань на відсутність бланків матеріалів, необхідних для розгляду справи про адміністративне правопорушення, пояснення вказаних осіб не містять.
Зазначені обставини були зазначені позивачем саме в позовній заяві в якості обставин, що засвідчують, на думку позивача, об`єктивну неможливість складення відповідних адміністративних матеріалів відносно порушника. Крім того слід зазначити, що аналогічні обставини зазначались і іншими поліцейськими, які перебували у складі екіпажу «Океан-401» у поданих до суду позовних заявах.
В свою чергу, у зв`язку з перебуванням у провадженні Одеського окружного адміністративного суду справи № 420/9106/22, предметом розгляду якої також був наказ ДПП від 14.06.2022 року № 360 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 , 15.07.2022 року юрисконсульт ВПЗ УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Ігор Димон звернувся із доповідною запискою на ім`я начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції підполковника поліції Дмитра Хмарука, в якій просив відділ адміністративної практики УПП в Одеській області ДПП надати до відділу правового забезпечення УПП в Одеській ДПП наступну інформацію чи були станом на 22.03.2022 у відділі адміністративної практики УПП в Одеській області ДПП проблеми з бланками адміністративних матеріалів і роботою відділу адміністративної практики. 
У відповідь на вказану доповідну записку надано рапорт від 20.07.2022  року за № 8257/41/13/03-22, де зазначено, що потреба в бланковій продукції для відділу була виконана Департаментом патрульної поліції в повному обсязі та своєчасно, тому станом на 22.03.2022 бланки були в наявності та видавались поліцейським полку УПП в Одеській області ДПП за потребою в разі необхідності. Також зазначено, що 22.03.2022 року співробітники відділу адміністративної практики несли службу у відділі відповідно до розстановки сил та засобів апарату, затвердженої начальником УПП Одеській області ДПП, відповідно до якої на службі був задіяний весь особовий склад відділу, тому проблем в роботі відділу не було.
Зазначені докази спростовують твердження позивача, зазначені ним у позовній заяві, про відсутність об`єктивної можливості скласти адміністративні матеріали через відсутність бланків відповідних адміністративних матеріалів. 
Що стосується посилань позивача на те, що він звільнив водія транспортного засобу BMW від відповідальності у зв`язку з малозначністю порушення та обмежився усним зауваженням, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку, як зазначено самим позивачем, що підтверджується відеозаписом відеореєстратора, водієм т/з BMW було вчинено три адміністративні правопорушення: керування транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку, керування транспортним засобом без номерного знаку, а також без наявності полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що не може свідчити про малозначність порушення.
Крім того вказані обставини не зазначались позивачем в ході службового розслідування, а навпаки, усвідомлюючи вчинення водієм транспортного засобу BMW правопорушень, за які останній підлягав притягненню до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, що підтверджується, зокрема і відеозаписом з відеореєстратора, позивач у своїх поясненнях вказував лише на неможливість складення матеріалів по справі про адміністративне правопорушення через те, що відділ адмін. практики не працював.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про безпідставність доводів позивача про недоведеність факту порушення ним службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію», положень КУпАП, Інструкції №1395, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, а також про невчинення ним дисциплінарного проступку.
Згідно з п.1 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 року №1026 (далі – Інструкція № 1026), вона регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.
За положеннями Інструкції № 1026, відеореєстратор – це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського;
Згідно п. 4 – 6 Розділу ІІ Інструкції № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.
У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.
Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі.
При цьому, Розділ VII Інструкції № 1026 визначає обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, відповідно до пунктів 1 та 2 цього розділу Інструкції № 1026, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.
Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.
Таким чином, положення Інструкції №1026 визначають обов`язок поліцейського під час виконання службових обов`язків безперервно вести відеозйомку на портативний відеореєстратор, окрім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. 
В даному випадку в ході проведення службового розслідування було встановлено, що у порушення вимог Інструкції № 1026 позивач залишив свій портативний відеореєстратор у службовому транспортному засобі, чим не забезпечив безперервну відеофіксацію. 
Однак, в даному випадку вбачається, що під час подій, які відбувались 22.03.2022 року  позивач безпосередньо виконував свої службові обов`язки, а тому про наявність підстав, які б виключали його обов`язок безперервно вести відеозйомку на портативний відеореєстратор мова йти не може.
Отже обґрунтованим є висновок дисциплінарної комісії про допущення позивачем порушення вимог Інструкції №1026.
Що стосується посилань апелянта на невідповідність часових рамок відеозапису, на які посилається у висновку службового розслідування дисциплінарна комісія, що свідчить, на думку позивача, про поверхневу перевірку відеозаписів, колегія суддів зазначає наступне:
Так, у поданій апеляційній скарзі апелянт вказував на те, що комісією встановлено, що під час несення служби 22.03.2022 року о 9:42 розпочали відеозапис розмови з особою, яка була зупинена за порушення Правил дорожнього руху України. В ході розмови, особі пропонують перевести суму штрафу на потреби ЗСУ, однак як зазначає громадянин, він має вказану суму лише готівкою, після чого о 9.43, відео реєстратори примусово вимикають. На думку позивача,  комісія за 1 секунду (9.42-9.43=1 сек), встановила, що співробітники поліції зупинили авто, вказали про причину зупинки, просили перевести кошти на ЗСУ і навіть вимкнули реєстратори, що є не можливим з усіх точок зору.
Також позивач вказував на те, що згідно тверджень дисциплінарної комісії портативний відеореєстратор № 471034 (тобто апелянта) ввімкнений о 9.42.49 та вимкнений о 9.43.25. Загальна тривалість відеозапису, включаючи 2 хвилини перед запису та 2 хвилини після запису складає 4.36 (чотири хвилини тридцять шість секунд), проте, позивач вважає такі твердження безпідставними, з огляду на те, що, як зазначено самою комісією, відео реєстратор ввімкнений о 9.42.49 та вимкнений о 9.43.23 тобто, з часу включення до часу виключення відео реєстратора пройшло 1 хвилина 24 сек. (9.43.23-9.42.49=1 хв.24 сек.). Також апелянт посилався на те, зо далі комісія вказує на те, що на відеозаписах містяться події, що відбувались з 09.40:50 до 09:45:28.
З цього приводу, слід зазначити наступне:
Так, судом встановлено, що в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було досліджено відеозаписи з трьох відеореєстарторів, які були видані поліцейським екіпажу «Океан-401»: відеореєстратори № 474743, № 471329, № 471034.
При цьому, два з трьох відеореєстратора, а саме, відеореєстартори № 474743, № 471329 не містять відеозображення подій, що відбувались 22.03.2022 року, оскільки наявні на них відеозаписи свідчать про те, що вказані відеореєстратори не були закріплені на однострії поліцейських, а перебували в автомобілі.
Відеозапис з відеореєстратора № 471034, наявний на компакт-диску, наданому до суду, розпочинається о 09:40:50 та триває до 09:45:28, як вірно зазначалось дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.
При цьому, спочатку вказаний відеореєстратор, який був виданий позивачеві, також перебував у службовому автомобілі поліцейських, а потім його дістав з автомобіля позивач та разом із цим відеореєстратором підійшов до водія т/з BMW та почав пояснювати, що водій вчинив три правопорушення, за які передбачено штрафи у розмірі 425 грн. та два штрафи по 850 грн. Потім водію було запропоновано перевести суму штрафу на потреби армії, на що водій т/з BMW погодився. Надалі поліцейський запитав у водія чи є у нього грошові кошти на карті, на що водій відповів, що має лише готівку. Після цього звучить питання до колеги та далі портативний відеореєстратор залишається у салоні автомобіля.
Дисциплінарною комісією вірно встановлено, що відеозапис безпосереднього спілкування з водієм фактично відбувся у проміжок часу з 09:42:49 до 09:43:25, що підтверджується наданими доказами.
При цьому, що стосується посилання дисциплінарної комісії на увімкнення та вимкнення відеореєстратора, слід зазначити, що зазначені посилання стосуються механічного примусового впливу поліцейського на вказаний відеореєстратор, тобто натиснення поліцейським на відеореєстратор з метою увімкнути або вимкнути його, що супроводжувалось відповідним звуковим сигналом. Однак, фактично виявилось, що відеореєстратор весь час вів запис, незалежно від того, чи вмикав його поліцейський чи вимикав. 
При цьому посилання позивача на те, що згідно висновку службового розслідування відеозапис розмови з особою, яка була зупинена за порушення Правил дорожнього руху України тривав 1 секунду (з 9.42 до 9.43), що свідчить про неможливість встановлення дисциплінарною комісією за цей час обставин зупинки співробітники поліції авто, озвучення поліцейськими причини зупинки, прохання перевести кошти на ЗСУ і т.д. є безпідставними, з огляду на те, що дисциплінарною комісією досліджувався відеозапис, зокрема, з 09:42:49 до 09:43:25, про що і зазначено у висновку службового розслідування.
Зважаючи на все вище зазначене колегія суддів вважає, що доводи позивача про наявність невідповідностей у зазначенні дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування  часових проміжків досліджуваних відеозаписів відеореєстраторів є необґрунтованими, а наданим відеозаписом з відеореєстратора № 471034 підтверджено всі обставини події, що відбувалась за участю позивача та інших поліцейських, які перебували у складі екіпажу «Океан-401», зазначені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.
Також колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на не встановлення всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, зокрема, на не встановлення особи водія т/з BMW, а також відсутність відеофіксації з камер спостереження на перехресті.
Так, встановлено, що в ході проведення службового розслідування 12.04.2022 за вих. № 3998/41/13/03/03-22 надіслано запит до Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-077)» з метою отримання відеозаписів із камер зовнішнього спостереження, розміщених на перехресті вулиць В`ячеслава. Кирилова - Київського шосе; Майстерного провулку - Київського шосе. У відповіді, що надійшла 13.04.2022 за вх. № 2866 зазначено, що за вказаною локацією камери зовнішнього відеоспостереження КУ «Центр-077» відсутні.
Крім того, з урахуванням того, що зупинений поліцейськими транспортний засіб BMW був незареєстрований, не мав номерного знака, а поліцейські не здійснювали оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення та не ознайомлювались з посвідченням водія, колегія суддів вважає, що встановлення особи водія за даних обставин є об`єктивно не можливим.
В свою чергу, на думку колегії суддів, зібрані та досліджені дисциплінарною комісією в ході проведення службового розслідування докази є належними, достовірними та достатніми для висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
У висновку службового розслідування від 01.06.2022 року дисциплінарна комісія зазначила, що поведінка позивача мала наступні наслідки: "негативно вплинула на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності національної поліції України, оскільки, сформувала у водія транспортного засобу відчуття безкарності та можливості залишити протиправне діяння поза увагою правоохоронних органів, і відповідно не зазнати жодних, передбачених законодавством, заходів впливу та уникнути негативних наслідків, тим самим, бездіяльність окремих працівників правоохоронних органів підриває рівень довіри населення до поліції які є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції та свідчить про непрофесіоналізм вказаних поліцейських”, а дії позивача підривають рівень довіри населення до поліції.
Апеляційний суд наголошує на тому, що поліцейський повинен дотримуватись покладених на нього вимог, що передбачено вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України “Про Національну поліцію”, та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно органів поліції та спричинити суспільний резонанс.
З огляду на зміст Присяги поліцейського, текст якої наведено у ст. 64 Закону України “Про Національну поліцію” особа, яка вступає на службу в поліцію, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Колегія суддів вважає, що матеріали службового розслідування підтверджують те, що поведінка позивача є цілком несумісною з вимогами, які ставляться до поліцейських, особливо, в період дії воєнного стану.
Посилання позивача на неповноту проведеного службового розслідування у зв`язку з невжиття дисциплінарною комісією заходів для встановлення обтяжуючих або пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що у висновку службового розслідування зазначено, що під час проведення службового розслідування обставин, що пом`якшують відповідальність позивача, не встановлено. 
При цьому, зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що дисциплінарною комісією надавалась оцінка службовій характеристиці позивача та оригінал такої службової характеристики наявний в матеріалах службового розслідування.
Стаття 29 Дисциплінарного статуту передбачає особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, згідно частини першої якої у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, а тому спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.
Враховуючи все вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 . 
Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на службі в поліції.
Однак, при цьому колегія суддів дійшла висновку щодо помилковості висновків суду першої інстанції стосовно допущення відповідачем порушення граничного строку проведення службового розслідування, передбаченого ст. 16 Дисциплінарного статуту.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частина 4 цієї статті Кодексу встановлює, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України рішення суду підлягає зміні шляхом зміни його мотивувальної частини, а саме: виключення з мотивувальної частини рішення висновків суду першої інстанції щодо допущення відповідачем порушення строку проведення службового розслідування, передбаченого ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та викладення мотивувальної частини рішення у цій частині в редакції даної постанови суду апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року колегія суддів залишає без змін.
Підстави для розподілу судових витрат згідно ст. 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року по справі № 420/9859/22 змінити, шляхом виключення з мотивувальної частини рішення висновків суду першої інстанції щодо допущення відповідачем при проведенні службового розслідування, призначеного наказом Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 04.04.2022 року № 174, порушення строку проведення службового розслідування, передбаченого ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та викладення мотивувальної частини рішення у цій частині в редакції даної постанови суду апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року по справі № 420/9859/22 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        А.В. Бойко

Суддя:                                                                                          А.Г. Федусик

Суддя:                                                                                         О.А. Шевчук