ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 р. 	Справа № 520/6558/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.
суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. 
                              за участю секретаря судового засідання    Юсіфової Г.А.    

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В.,    м. Харків, повний текст складено 19.10.22 по справі № 520/6558/22 за позовом   ОСОБА_1    до     Департамента патрульної поліції  про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - відповідач, ДПП, Департамент), в якому просить суд визнати неправомірним та скасувати в частині, що стосується ОСОБА_1 , наказ Департаменту патрульної поліції від 04.07.2022 №389 "Про застосування до поліцейських УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень", згідно з яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 ЗУ "Про Національну поліцію", пунктів 1, 6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців першого, другого, сьомого пункту І розділу II та пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 №1179, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції ОСОБА_1 застосовати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати неправомірним та скасувати в частині, що стосується ОСОБА_1 , наказ Департаменту патрульної поліції від 18.07.2022 № 917 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) у званні рядового поліції з посади поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП, з 18 липня 2022, на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 04.07.2022 № 389; поновити ОСОБА_1 в органах поліції па посаді поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП, з 18 липня 2022; зобов`язати Департамент патрульної поліції на користь ОСОБА_1 нарахувати і виплатній грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.07.2022 по день поновлення в органах поліції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовині вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про упередженість, однобокість та несправедливість оскаржуваного судового рішення з огляду на те, що обставини, які встановлені судом, повною мірою ґрунтуються на відзиві відповідача та висновках службового розслідування, без аналізу наявних в матеріалах справах доказів та пояснень позивача. Наполягає на пропущенні відповідачем 15-денного строку для подачі відзиву на позов, на що суд першої інстанції не звернув уваги; з метою дотримання принципу неупередженості судом апеляційної інстанції прохав перевірити дату отримання відповідачем ухвали суду від 19.08.2022. Вважає, що всі обставини, які встановлені судом, є відкритим підтриманням відповідача, без надання належного аналізу наявним матеріалам.
На думку апелянта, саме через авторитет та зв`язки ОСОБА_2 в правоохоронних органах, до позивача під час службового розслідування було упереджене ставлення, що також підтверджується не врахуванням під час прийняття остаточного рішення його пояснень і залишенням поза увагою розбіжностей в поясненнях наданих ОСОБА_2 та іншими свідками, зокрема щодо місця початку конфлікту. Свідки, які надавали пояснення, не попереджались про кримінальну відповідальність, що також ставить під сумнів правдивість таких відомостей та їх відповідність дійсним обставинам. Припускає, що більшість свідків є знайомими або підлеглими особами ОСОБА_2 або тими, хто проживає з ним на одній території, а тому їх пояснення не в повній мірі можуть відображати події конфлікту. 
Зауважує, що перелік обтяжуючих обставин, передбачених ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є вичерпним, а тому самовільне розширення його відповідачем, з яким помилково погодився суд першої інстанції, є протиправним.
Також, підтримав власну позицію, викладену в позовній заяві, щодо перебування під час конфлікту поза службою та в стані необхідної оборони.
Посилання у висновку службового розслідування на повідомлення позивачу про підозру вважає порушенням ст.62 Конституції України.
На переконання апелянта, ДПП дійшов висновку про порушення позивачем вимог п.п.1.2 ч.1 ст.18 Присяги працівника поліції, визначеної ч. 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", п.п. 1, 6, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, абз. 1, 2, 7 п. І розд. ІІ та п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту лише па підставі наявності повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 28. ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України, без урахування того, що вирок судом ще не винесено, та в майбутньому ОСОБА_1 може бути виправдано. З огляду на вказане, спірні накази, на думку позивача, є передчасними та незаконними.
Також, через відсутність в матеріалах службового розслідування запитів дисциплінарної комісії про отримання документів по кримінальному провадженню стосовно позивача, вважає, що такі докази отримані відповідачем з невідомого джерела. Наголошує, що відповідачем при проведенні службового розслідування не вжито достатніх та належних заходів щодо встановлення обставин, які є необхідними для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, а висновок, складений за його результатами, не відповідає вимогам щодо повноти та об`єктивності і взагалі не підтверджує факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.
З огляду на викладене стверджує про наявність підстав для скасування оскаржуваних наказів, що з урахуванням положень ст. 235 КЗпП України та ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" має наслідком поновлення  позивача на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.07.2022 по день поновлення на вказаній посаді.
Також вказує, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що ОСОБА_1 після його незаконного звільнення  21.07.2022 добровільно звернувся до військомату  та наразі він перебуває на військовій службі, де наказом командира частини № НОМЕР_1 №190 від 22.07.2022  призначений на посаду командира взводу 1 механізованої бригади в/ч НОМЕР_1 . ОСОБА_1 станом на даний час перебуває у зоні активних бойових дій, де захищає цілісність та державний суверенітет України від збройної агресії РФ. 
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП.
За фактом події, яка мала місце 17.05.2022   за участі поліцейського взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції ОСОБА_1., на підставі наказу начальника УПП в Харківській області ДПП від 20.05.2022 № 131 призначено та проведено службове розслідування у відношенні позивача.
За результатами службового розслідування інспекторами 18.06.2022   складено висновок службового розслідування, затвердженого наказом начальника УПП в Харківській області від 18.06.2022.
На підставі встановлених службовим розслідуванням обставин та зібраних матеріалів начальником ДПП видано наказ від 04.07.2022 № 389 "Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень" згідно якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців першого, другого, сьомого пункту 1 розділу II та пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, відповідно до пункту 7 частини третьої статі 13 Дисциплінарного статуту.
Вищезазначений наказ від 04.07.2022 № 389 "Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень" було реалізовано наказом ДПП "По особовому складу" від 18.07.2022 № 917 о/с.
Не погодившись із вищезазначеними наказами, позивач звернувся до суду за захистом, на його думку, порушеного права.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального воєнного стану в державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII).
Положеннями статті 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно з частиною 1 статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 за № 1179 (далі - Правила № 1179).
Зі змісту пункту 1 розділу І Правил № 1179 випливає, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
На виконання  приписів абзаців 1, 2 та 7 пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати.
Слід зазначити, що відповідно до пункту 24 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої  статті 106 Конституції України,  Закону України  "Про правовий режим воєнного стану"  Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202  в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Надалі, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"  від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а  Указом Президента України  "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"  від 18 квітня 2022 року № 259, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року (в подальшому продовжено).
Згідно із частиною 2 статті 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
З наведеного слідує, що під час воєнного стану на поліцейського покладено додаткові повноваження та обов`язки, дотримання та виконання яких мають здійснюватись працівниками поліції сумлінно.
Нормами частин 1 та 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Положеннями частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з пунктами 1, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Як передбачено частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Приписами частин 2-4 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Так, частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до частини 2 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:
1) у зв`язку із закінченням строку контракту;
2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;
4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
5) через службову невідповідність;
6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
7) за власним бажанням;
8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);
9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;
10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;
11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зі служби в поліції звільнено відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України №580-VIII у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Стверджуючи про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який унеможливив подальше проходження позивачем служби в поліції, відповідач посилається на встановлені службовим розслідуванням  обставини порушення позивачем вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Присяги працівника поліції, визначеної частиною 1 статті 64 Закону України № 580-VIII, пунктів 1, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, абзацу 1, 2 та 7 пункту 1 розділу II та пункту 3 розділу IV Правил № 1179 та зібрані начальником ДПП матеріали.  
Зокоема, згідно висновків службового розслідування 18.05.2022 до відділу чергової служби УПП в Харківській області ДПП надійшла інформація, що приблизно о 23.00 17.05.2022 поруч з готелем "Колос", розташованого за адресою: Харківська область, місто Валки, проспект Героїв Чорнобиля, будинок 9, поліцейський взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_1 (за попередньою інформацією без зброї); інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Романюк Олег Михайлович (з табельною вогнепальною зброєю); інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПГІ старший лейтенант поліції Плугатирьов Андрій Павлович (за попередньою інформацією без зброї), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння гучно поводили себе. Начальник відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області) підполковник поліції ОСОБА_2 зробив їм зауваження, у зв`язку з чим працівники УПП в Харківській області ДПП нанесли йому тілесні ушкодження. ОСОБА_2 , намагаючись уникнути конфлікту, зайшов до готелю та зачинив двері, проте працівники УПП в Харківській області ДПП зламали їх та продовжили наносити тілесні ушкодження ОСОБА_2 в приміщенні готелю, при цьому табельну вогнепальну зброю направляли в його обличчя.
20.05.2022 до УПП в Харківській області ДПП надійшов лист з Харківської обласної прокуратури від 18.05.2022 № 31/1-0336-22 про те, що другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтаві проводиться досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62022170020000336 від 18.05.2022, про можливе скоєння окремими працівниками управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України, близько 22.00 17.05.2022 у приміщенні готелю "Колос", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відомостей внесених до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" о 22.06 17.05.2022 на скорочений номер екстреного виклику поліції "102" з контактного номеру телефону НОМЕР_2 надійшло повідомлення про бійку в готелі "Колос" у місті Валки Харківської області за участі нетверезих чоловіків зі зброєю, які говорять, шо вони поліцейські, одягнені в цивільний одяг.
Того ж дня, о 22.09 на скорочений номер "102" з вищезазначеного контактного номеру телефону надійшло повідомлення про те, що на начальника поліції напали невідомі зі зброєю в готелі у місті Валки.
Відповідно до відомостей внесених до ІПНП на місце події був направлений екіпаж "Мерчик-36" групи реагування патрульної поліції ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.
За результатом реагування на зазначене повідомлення складено електронний рапорт ОСОБА_5 наступного змісту: "По приїзду на місце події було встановлено, що 17.05.2022 близько 22.00 начальник ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в кімнаті готелю "Колос", за адресою: АДРЕСА_1 та відпочивав. В цей час він почув крики жінки, яка кликала на допомогу, вийшов у коридор та побачив трьох невідомих чоловіків, які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння та порушували громадській спокій. ОСОБА_2 представився їм як працівник поліції та зробив зауваження, на що останні відреагували неадекватно, почали поводитися агресивно, дістали вогнепальну зброю (пістолети) та погрожували нею. В ході подальшого конфлікту нанесли тілесні ушкодження у вигляді СГМ, ЗЧМТ, забій м`яких тканин обличчя зліва та забій лівого стегна. В ході виїзду встановлено, що даними особами виявилися інспектор УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції Романюк Олег Михайлович, інспектор УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Плугатирьов Андрій Павлович та поліцейський УПП в Харківській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_1 . Про дану подію повідомлено до ДВБ та ДБР. Проводиться подальша перевірка".
Зазначена подія зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області 17.05.2022 за № 1066 та розпочате досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62022170020000336 від 18.05.2022, про можливе скоєння окремими працівниками управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України.
Як вбачається із копії Висновку службового розслідування, відповідно до відомостей внесених до ІПНП, повідомлення про бійку в готелі "Колос" у місті Валки Харківської області 17.05.2022 надійшло з контактного номеру телефону НОМЕР_2 . Зателефонувавши на цей номер дисциплінарною комісією встановлено, що його власником є ОСОБА_6 , яка разом зі своїм чоловіком стала свідком вищезазначеної ситуації.
30.05.2022 членами дисциплінарної комісії здійснено виїзд до готелю "Колос" міста Валки Харківської області, де було опитано ОСОБА_6 , яка пояснила, шо 17.05.2022 в готелі "Колос" у місті Валки Харківської області відбувся конфлікт трьох чоловіків та начальника поліції. Троє осіб перебували в неадекватному стані. Того ж дня, ОСОБА_6 , разом з чоловіком та малолітньою дитиною, були в своїй кімнаті та почули, що хтось намагається ламати їх двері та викручувати ручку дверей. Жінка вийшла в коридор та зробила зауваження трьом чоловікам, на що вони їй відповіли зачинитися в кімнаті та не виходити з неї. Після чого вона пішла до адміністратора готелю, попросила піднятися її на другий поверх та заспокоїти чоловіків. ОСОБА_6 разом з адміністратором готелю піднялися на другий поверх, постукали у двері кімнати, в якій перебували невідомі чоловіки та прохали їх поводитися тихіше, так як вони дуже голосно розмовляли, вили наче вовки, стогнали та сміялися. З номеру вийшов чоловік, який почав погрожувати опитуваній та почав конфлікт, який в подальшому було урегульовано. Після чого ОСОБА_6 пішла до своєї кімнати, але через деякий час вона почула в коридорі крики. Мешканець з 16 кімнати - ОСОБА_7 кричав чоловікам, щоб вони прибрали зброю та припинили бійку, так як троє чоловіків накинулися на начальника поліції, а один з них на ім`я ОСОБА_8 , тримав зброю над його головою. ОСОБА_6 зателефонувала до поліції та покликала адміністратора готелю. Остання намагалася вгамувати конфлікт, однак неадекватні чоловіки відштовхнули її, після чого пішли в невідомому напрямку. Адміністратор готелю повідомила опитуваній, що троє чоловіків, які погрожували зброєю були працівниками поліції. ОСОБА_6 також зазначила, що після конфлікту вона помітила у начальника поліції тілесні ушкодження, садни на обличчі. Останній також скаржився на біль у нозі.
Інший свідок події ОСОБА_9 , також надав пояснення дисциплінарній комісії та зазначив, що 17.05.2022 він разом з дружиною - ОСОБА_6 та малолітньою донькою знаходився в готелі "Колос" у місті Валки. Харківської області. Приблизно о 21.00 мешканці кімнати АДРЕСА_2 почали шуміти. Дружина опитуваного пішла зробити їм зауваження, останні повідомили, що будуть поводити себе спокійно. Через деякий час вони почали кричати та вижати як дикі звірі. Дружина опитуваного знову пішла зробити їм зауваження, оскільки вже була комендантська година, однак у відповідь вони почали погрожувати їй. Почувши конфлікт вийшов мешканець кімнати № 16 - ОСОБА_7 , який також зробив зауваження, проте конфлікт продовжувався. Після чого вийшов опитуваний та начальник поліції міста Валки з кімнати № 18. Троє чоловіків вибігли з кімнати АДРЕСА_2 та направилися до останнього, один з них дістав пістолет з сумки, яка висіла в нього на плечі, перезарядив його та направив зброю в голову начальника поліції. ОСОБА_7 намагався врегулювати конфлікт. Інші двоє чоловіків, зламали двері та побили начальника поліції. Дружина опитуваного викликала поліцію, після чого троє чоловіків пішли в невідомому напрямку. У начальника поліції після конфлікту були помітні тілесні ушкодження червоного кольору на обличчі та він скаржився на біль в нозі.
Також, під час проведення службового розслідування був опитаний начальник ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що з вересня 2020 року був призначений на посаду начальника Валківського ВП ГУНП в Харківській області (на теперішній час начальник ВП № 1 Богодухівською РВП ГУНП в Харківській області). Від початку введення воєнного стану на території нашої держави, опитуваний, як керівник підрозділу цілодобово знаходився на території обслуговування ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області та на ніч залишався у готелі " Колос ", розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де займав кімнату під номером 18. Увечері 17.05.2022 опитуваний перевірив блокпости на території району та після комендантської години прибув до готелю. Піднявшись на другий поверх, опитуваний почув гучний чоловічий сміх. Одразу було зрозуміло, що в одному з номерів знаходились кілька чоловіків, які веселились та напевно були в нетверезому стані. У своєму номері, опитуваний прийняв душ та ліг спати, але через те, що сміх та крики не вщухали, заснути не зміг. Так, опитуваний вирішив вийти в коридор та розібратись, шо там відбувається. Піднявшись з ліжка, опитуваний одягнув штани, футболку, кросівки та відчинив двері. Коли останній вийшов з номеру та закрив за собою двері, то в коридорі побачив трьох чоловіків у нетверезому стані, які голосно спілкувались між собою, сміялись та нецензурно лаялись. Чоловіки знаходились від опитуваного на відстані кількох метрів. Опитуваний підійшов до них, зробив їм зауваження, зазначивши, шо їх поведінка після комендантської години недопустима та представився їм, що він є начальник місцевої поліції. Почувши, що опитуваний начальник поліції чоловіки агресивно відреагували па це, що виразилось в їх нецензурних образах у бік опитуваного та погрозах фізичною розправою. При цьому, один з них невисокого зросту, який знаходився перед опитуваним на відстані менше метра ногою вдарив опитуваного по 
Окрім цього, опитуваний чув вже в той час жіночі крики в коридорі та прохання припинити бійку та те, що жінка викликала наряд поліції. Коли опитуваний піднявся та був на ногах, то зрозумів, що на одній нозі відсутній кросівок. Підполковник поліції ОСОБА_2 спробував зайти в кімнату, але чоловіки, які напали на нього, заважали цьому, схопившись за двері та майже зірвавши їх з петель. Коли опитуваний знаходився в кімнаті, почув, що в коридор зайшли поліцейські, які вже прибули на виклик. Опитуваному стало зле, паморочилась та боліла голова, нудило. З цього приводу він звернувся за медичною допомогою та був госпіталізований до місцевої лікарні.
Також, дисциплінарною комісією був опитаний інший свідок та учасник події ОСОБА_10 , який повідомив, що 17.05.2022 він знаходився в готелі "Колос", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 21.00 він почув шум та сміх з коридору після чого хтось смикав за ручки дверей його кімнати. Троє чоловіків поводили себе голосно, їм неодноразово робили зауваження мешканці та черговий адміністратор готелю. Через деякий час опитуваний почув як хтось з чоловіків також попрохав невідомих осіб заспокоїтись та дотримуватися тиші. В коридорі розпочався словесний конфлікт, після чого ОСОБА_11 вийшов з кімнати. В коридорі він побачив начальника відділу поліції міста Валки Харківської області та трьох осіб чоловічої статі, які тримали один одного за руки. Один з невідомих, під час конфлікту почав відкривати маленьку сумку, яка знаходилася в нього та дістав предмет схожий на пістолет, дістав патрон в патронник та направив його в бік ОСОБА_2 ОСОБА_10 вжив заходів щодо припинення дій невідомого, взяв його за руку та намагався зафіксувати зброю, щоб запобігти можливим пострілам. Двоє інших чоловіків знаходилися разом з ОСОБА_2 в його кімнаті, що там відбувалося пояснити він не може. Коли зброю прибрали ОСОБА_10 зателефонував до поліції на номер "102". Троє невідомих осіб покинули готель.
Після ознайомлення з фотокартками інспекторів взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Плугатирьова А.А. старшого лейтенанта поліції Романюка О.М. та поліцейського взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції ОСОБА_1. громадяни ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що ці працівники УПП в Харківській області ДПП були учасниками конфлікту 17.05.2022 в готелі "Колос", розташованого у місті Валки, Харківської області, а Романюк О.М. діставав предмет схожий на пістолет, досилав патрон в патронник та направляв його в бік ОСОБА_2 .
Також матеріали службового розслідування містять пояснення т.в.о командира батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Пшеничного Андрія Анатолійовича , котрий пояснив дисциплінарній комісії, що 17.05.2022 йому надійшла інформація про те, що приблизно о 23.30 в місті Валки Харківської області співробітники батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП Романюк О.М. , ОСОБА_1. та Плугатирьов А.П. , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поза службою вчинили хуліганські дії з нанесення тілесних ушкоджень невідомому чоловіку в готелі "Колос".
Прибувши на місце події, Пшеничний А.А. виявив зазначених поліцейських. Останні перебували з ознаками алкогольного сп`яніння та повідомили, що в них відбувся конфлікт з невідомим, який переріс в бійку. Романюк О.М. дістав табельну вогнепальну зброю, дослав патрон о патронник, зі слів свідків, та направив на людину, з якою був конфлікт. На місці працювали служби ДВБ та ДБР.
Як встановлено судом Дисциплінарною комісією за вих. № 2187/41/14/02-2022 було направлено запит до комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний наркологічний диспансер" щодо отримання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейського взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції ОСОБА_1.
Адміністрацією ХОНД надано копії результату токсикологічного дослідження № 356/357/349 від 18.05.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , о 04.00 18.05.2022 перебував в стані алкогольного сп`яніння, вміст етанолу, в концентрації (за методикою ГРХ) сеча 0.88 г/л. кров 0.6 г/л. Додатковий тест за допомогою спеціального технічного засобу АлкоФор 205 № МІ71107398, на визначення змісту та концентрації етилового спирту у повітрі, що видихається, визначив 0.54 %о проміле. Наркотичних, психотропних та інших речовин не виявлено.
Також судом встановлено, що Дисциплінарною комісією за вихідним № 2214вн/41 /14/02-2022 направлено запит до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у місті Полтава щодо отримання копій документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62022170020000336.
На вказаний запит було надано копію повідомлення про підозру, підписану підозрюваним ОСОБА_1 , з якого, зокрема, вбачається, що 17.05.2022 інспектори взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Плугатирьов А.П., старший лейтенант поліції Романюк О.М. та поліцейський взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП рядовий поліції Калінін С.В., перебуваючи поза службою, знаходячись у приміщенні готелю "Колос", який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, завдали працівнику правоохоронного органу - начальнику ВП № 1 Богодухівського РВП ГУМИ в Харківській області ОСОБА_2 удари руками та ногами в різні частини тіла, заподіявши, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/16-Важ/22 від 26.05.2022 тілесні ушкодження у вигляді: синця на волосистій частині голови скроневої ділянки ліворуч; синця на зовнішній та внутрішній поверхнях верхньої третини лівої вушної раковини: синця на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині: синця в проекції зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу; синця на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині: синця на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також погрожували вбивством із застосуванням табельної вогнепальної зброї, у зв`язку з виконанням ОСОБА_2 своїх службових обов`язків працівника поліції.
02.06.2022 слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, Соломенцев Руслан Вячеславович , повідомив поліцейського взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що він підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 28, частиною другою статті 345 ККУ.
На підставі добутих доказів за матеріалами службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що позивач та інші працівники УПП в Харківській області ДПП всупереч положень Дисциплінарного статуту. Присяги поліцейського, грубо порушили Правила етичної поведінки поліцейських у позаслужбовий час, що несумісне зі змістом Присяги працівника Національної поліції України та вчинили дії які підривають авторитет правоохоронного органу.
Дисциплінарна комісія встановила, що безпосередньо позивач вчинив дисциплінарний проступок, який полягав у недотриманні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців першого, другого, сьомого пункту 1 розділу II та пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеня його вини позивач своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, який унеможливлює подальше проходження служби в поліції, а тому необхідно застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Заперечуючи проти висновків службового розслідування позивач в апеляційній скарзі вказує на порушення процедури проведення службового розслідування, невідповідність висновків дійсним обставинам справи, відсутність обвинувального вироку суду щодо нього, у зв`язку з чим вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є недоведеною, та не співмірність застосованого до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування та отримання пояснень, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.
Аналогічні права поліцейського відображені в пункті 2 розділу IV Порядку № 893.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, поліцейському взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП рядовому поліції ОСОБА_1. направлено запрошення від 23.05.2022          № 326з/02/41/14-2022 засобами електронної комунікації про необхідність прибуття до УПП в Харківській області ДПП о 10.00 26.05.2022 для надання письмових пояснень за фактом проведення службового розслідування, у відповідності до положень статті 27 Дисциплінарного статуту, що підтверджується копіями скріншотів про відправлення на номер НОМЕР_3 .
26.05.2022 у визначений відповідачем у повідомленні час позивач не з`явився, що зафіксовано актом, який зареєстровано того ж дня за № 508вн/41/14/01 -2022.
27.05.2022 позивачу повторно було направлено запрошення № 330з/41 /14/02-2022 про необхідність надання пояснень дисциплінарній комісії.
31.05.2022 позивачем було надано письмові пояснення, з яких убачається, що 17.05.2022 він не перебував на службі та був вихідний. Того дня він разом з Романюком Олегом та Плугатирьовим Андрієм перебували у місті Валки, де вирішував свої побутові проблеми. Оскільки останні були на автомобілі, алкогольні напої ніхто з них не вживав. Зазначені працівники поліції затрималися у місті до вечора та у зв`язку з початком комендантської години зупинилися в платному номері міста Валки. Харківської області. Точну адресу, де вони ночували опитуваний не пам`ятає.
Приблизно о 22.10 до кімнати, в якій зупинилися працівники УПП в Харківській області ДПП серед яких був позивач, яка знаходилась на другому поверсі, зайшов раніше невідомий їм, вдаривши із ноги у двері від чого вони відчинилися. Чоловік був озброєний предметом, схожим на пістолет та без всяких підстав почав погрожувати ним.
Вказана особа на вигляд перебувала в стані алкогольного сп`яніння та також намагалась нанести працівникам УПП в Харківській області ДПП тілесні ушкодження. Позивач зазначив, що в один із моментів він просив чоловіка заспокоїтися та повідомив йому, що він є працівником поліції. У відповідь останній в нецензурній формі викрикнув, що він начальник відділку поліції у місті Валки та по законам воєнного часу він застрелить їх без суду та слідства, а також в один з моментів ударив рукояткою предмета, схожого на пістолет в область живота Позивачеві, після чого працівники УПП в Харківській області ДПП вирішили забрати в нього вказаний предмет.
Як далі вбачається з наданих позивачем письмових пояснень, в результаті зазначених дій ОСОБА_1 було спричинено декілька ударів невідомим чоловіком. Коли пістолет було вибито з рук п`яного чоловіка конфлікт завершився. Останній зателефонував невідомим людям. Через деякий час приїхала слідчо-оперативна група Банківського відділку поліції та працівник внутрішньої безпеки, які не стали розбиратися у тому що сталося та відразу почали затримувати патрульних поліцейських, проводити огляд місця події та вилучили у позивача службове посвідчення. Позивач вказав, що внаслідок злочинних дій невідомої особи він отримав тілесні ушкодження. Разом з цим, останній зазначає, що будь-яких ударів, ні він, ні його товариші чоловікові не наносили. Після приїзду слідчо-оперативної групи конфлікт було вичерпано, а в подальшому позивачеві стало відомо, що чоловіка звати ОСОБА_2 , який є працівником Валківського відділу поліції.
Отже, твердження позивача щодо ненадання дисциплінарною комісією можливості подати пояснення за фактом проведення службового розслідування не відповідає дійсності.
Доводи апелянта про існування перешкод для надання ним пояснень не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються встановленими у справі обставинами. Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_1 не наводить в апеляційній скарзі які саме та в який спосіб йому чинились перешкоди у реалізації права на захист.
Колегія суддів зазначає, що реалізація прав поліцейського, якими він наділений під час службового розслідування, знаходиться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із його власною поведінкою, яка має відповідати критеріям сумлінності, добросовісності та доброчесності, демонстрації прагнення до відкритості, а також існуванням істотних, вагомих та суттєвих аргументів.
Колегія суддів зауважує, що твердження позивача про упереджене ставлення до нього членів дисциплінарної комісії та неправдивість наданих опитуваними особами пояснень, ґрунтуються лише на припущеннях апелянта про можливий вплив та тиск ОСОБА_2 , який займає високе службове становище, на вищевказаних осіб та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.
Так, зі змісту частини 4 статті 15 Дисциплінарного статуту вбачається, що забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.
Однак, позивачем не наведено обставин передбачених вищевказаною нормою, а судом апеляційної інстанції не встановлено наявності у складі дисциплінарної комісії, яка проводила службове розслідування щодо ОСОБА_1 , осіб, які є підлеглими позивача, або сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, або осіб, зацікавлених у результатах розслідування.
Докази зворотного в матеріалах справи відсутні.
Окрім цього, беручи до уваги, що ОСОБА_2 з вересня 2020 займає посаду начальника Валківського ВП ГУНП в Харківській області (на теперішній час начальник ВП № 1 Богодухівською РВП ГУНП в Харківській області), працівники УПП в Харківській області ДПП, які були членами дисциплінарної комісії, не перебували у його підпорядкуванні під час проведення службового розслідування.
Щодо доводів позивача про неврахування членами дисциплінарної комісії при винесенні остаточного рішення перебування ОСОБА_1 під час виникнення конфлікту поза службою (у вихідний день), колегія суддів вказує, що згідно з пунктом 3 розділу IV Правил № 1179, поліцейські за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час зобов`язані дотримуватися норм професійної етики.
З наведеного слідує, що обов`язок дотримання норм професійної етики покладається на позивача і в неробочий час. При цьому, в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівники поліції повинні діяти на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що визначений законодавством. Вони повинні усвідомлювати значимість своєї місії, їх поведінка повинна зміцнювати та підтримувати довіру суспільства до Національної поліції України. Поліцейські зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв`язку з чим добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час виконання службових обов`язків, так і в поведінці у побуті. Дотримання бездоганної поведінки і безумовне виконання вимог чинного законодавства є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Колегія суддів також враховує, що позивач в апеляційній скарзі продовжує наполягати на відсутності у нього під час виникнення конфлікту ознак алкогольного сп`яніння. Однак, в матеріалах справи міститься копія результату токсикологічного дослідження № 356/357/349 від 18.05.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , о 04.00 18.05.2022 перебував в стані алкогольного сп`яніння, вміст етанолу, в концентрації (за методикою ГРХ) сеча 0.88 г/л. кров 0.6 г/л. Додатковий тест за допомогою спеціального технічного засобу АлкоФор 205 № МІ71107398, на визначення змісту та концентрації етилового спирту у повітрі, що видихається, визначив 0.54 %о проміле. Наркотичних, психотропних та інших речовин не виявлено. 
Наведений доказ є належним та достатнім для того, щоб стверджувати про перебування  позивача під час події 17.05.2022 в стані алкогольного сп`яніння, що спростовує повідомлені позивачем обставини в цій частині про зворотне. Те, що в результаті токсикологічного дослідження  неправильно вказане прізвище позивача не дає підстав для сумніву, що висновок стосується саме позивача за встановлених вище подій.
Колегією суддів зі змісту апеляційної скарги встановлено, що позивач ставить під сумнів правдивість пояснень, наданих опитуваними особами під час службового розслідування, через відсутність їх ознайомлення зі статтями Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивих показань. Однак, з матеріалів справи вбачається, що письмові пояснення під час проведення службового розслідування були надані свідками вищевказаної події на відповідному бланку, який складений за встановленою Порядком № 893 формою. При цьому, вимоги щодо ознайомлення опитуваної особи зі статтями Кримінального кодексу України не передбачені Порядком № 893, яким безпосередньо врегульовано процедуру проведення службового розслідування відповідно до Дисциплінарного статуту.
Також, позивачем всупереч вимог частини 1 статті 77 КАС не доведено, що у кімнатах та коридорі, розташованих на другому поверсі готелю "Колос", де стався конфлікт між працівниками патрульної поліції та ОСОБА_2 , дійсно були відеокамери.
Разом з цим, матеріали справи містять запит від 29.05.2022 № 2202/41/14/02-2022, складений УПП в Харківській області ДПП, про надання записів з камер відеоспостереження за 17.05.2022 в період часу з 20.00 до 23.59, який отриманий представником адміністрації готелю "Колос" 30.05.2022.
Так, зі змісту висновку службового розслідування від 18.06.2022 вбачається, що дисциплінарною комісією під час виїзду на місце події встановлено відсутність відеокамер у вищезазначених місцях. Наведене в сукупності свідчить про вчинення дисциплінарною комісією необхідних дій, спрямованих на збирання доказів та встановлення обставин події.
Колегія суддів наголошує, що під час розгляду даної справи суд не має на меті встановити наявність в діях позивача ознак інкримінованого йому злочину, предметом розгляду є саме наявність в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку.
З огляду на вказане, доводи позивача про наявність розбіжностей в поясненнях ОСОБА_2 , відсутність записів з відеокамер готелю "Колос", не спростовують наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, оскільки за встановлених у справі обставин, враховуючи перебування ОСОБА_1 у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння та завдання іншому працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень є недотриманням позивачем вимог професійної етики.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо необґрунтованості оскаржуваних наказів ДПП з огляду на відсутність судового рішення (вироку), яким би підтверджувались обставини, що ставляться в провину ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає таке.
Так, притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII).
Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VIII виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, колегія суддів має на меті звернути увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.
Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.
Щодо останньої, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то остання повинна зосереджуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
При цьому слід ураховувати, що на відміну від звільнення зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.
Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 слугував лист Харківської обласної прокуратури від 18.05.2022 про можливе вчинення патрульними поліцейськими, зокрема позивачем, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Разом з тим, метою такого розслідування було встановлення умов та причин, що передували вказаному факту.
На теперішній час досудове розслідування по кримінальному провадженню № 62022170020000336 від 18.05.2022 триває та рішення не прийнято.
З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи апелента про відсутність обвинувального вироку суду щодо нього, а відтак - про недоведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки підставою для звільнення позивача стала реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77 Закону України № 580-VIII), а не набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону України № 580-VIII).
Твердження апелянта про неправомірне посилання Дисциплінарної комісії у висновку службового розслідування на матеріали, зібрані під час проведення досудового розслідування, а також про відсутність вироку суду відносно нього, є хибними, оскільки Дисциплінарна комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача, а лише перевірила обставини події на предмет дотримання вимог, що ставляться до поліцейських, та наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.
Відтак, встановлені Дисциплінарною комісією обставини не свідчать про доведеність вини позивача у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а лише вказують на факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Колегія суддів зауважує, що незважаючи на те, що спірні накази в частині, що стосується ОСОБА_1 прийняті в тому числі і з урахуванням відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження щодо позивача, є такими, що ґрунтуються і на самостійних правових підставах.
Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 та від 02 жовтня 2018 року у справі № 9901/454/18.
Варто зауважити, що зі змісту Присяги працівника поліції, за недотримання якої накладено на позивача дисциплінарне стягнення, слідує, що його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.
Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі 804/6242/17.
У контексті викладеного суд зазначає, що позивачем за наведених обставин вчинені дії, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, підривають довіру до нього, як до носія влади, що безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського.
Суд апеляційної інстанції вказує, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в службовий та позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.
Діяльність поліцейського має відповідати не тільки положенням Конституції і чинного законодавства, а й моральним принципам і нормам. При цьому етичний кодекс, яким поліцейські повинні керуватися, не просто спирається на загальноприйняту мораль, а й конкретизує її вимоги відповідно до специфіки службової діяльності, неординарних обов`язків і повноважень, що покладаються на них. Поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.07.2020  у справі № 804/8515/17.
Зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції на підставі зібраних і проаналізованих у їх взаємозв`язку доказів фактичні обставини цієї справи, колегія суддів вважає доведеним недотримання позивачем службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , а також правомірним обрання видом дисциплінарного стягнення у виді звільнення.
Таким чином, під час апеляційного перегляду висновки службового розслідування щодо допущення позивачем дисциплінарного проступку не спростовані.
Оскільки доводи позивача, покладені в основу позову та апеляційної скарги, визнано безпідставними, а суд апеляційної інстанції не встановив процедурних порушень із боку ДПП під час проведення службового розслідування та видання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача, при прийнятті яких відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування спірних наказів.
З огляду на правомірність накладеного на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, відсутні підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.
Така правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладений у постановах 28 листопада 2019 року справа № 120/860/19а, від 04 грудня 2019 року № , справа № 824/355/17-а.
Доводи апелянта щодо пропущення відповідачем 15-денного строку для подачі відзиву на позов, з огляду на наявність клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву у зв`язку з триваючою збройною агресією, постійною зміною місця дислокації та умов функціонування, та з урахуванням вимог ч.4 ст.9 КАС України підлягають відхиленню.
Щодо посилань позивача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що наразі він перебуває на військовій службі та станом на даний час перебуває у зоні активних бойових дій, де захищає цілісність та державний суверенітет України від збройної агресії РФ, колегія суддів зазначає таке.
Зі змісту статей 17, 65 Конституції України вбачається, що захист держави, забезпечення її безпеки є найважливішими функціями всього Українського народу. Військова служба - це конституційний обов`язок громадян України, який полягає у забезпеченні оборони України, захисті її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. До військовослужбовців належать особи, які проходять таку службу, зокрема у Збройних Силах України. Військовій службі передує необхідність виконання конституційного військового обов`язку, що передбачає проходження громадянами України військової служби (добровільно чи за призовом).
З огляду на специфіку військової служби, яка полягає, зокрема, у виконанні військовослужбовцями спеціальних завдань, наявності ризиків для їх життя та здоров`я тощо, будь-яка форма проходження військової служби є обов`язком громадян України щодо захисту держави. Отже, закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги, а статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлюється військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус.
Втім наявність у позивача статусу  військовослужбовця та учасника бойових дій не може нівелювати встановлені в судовому засіданні обставини одноразового грубого порушення позивачем службової дисципліни, що має наслідком звільнення його зі служби в органах поліції.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Зважаючи на результат апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
          Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 по справі                       № 520/6558/22 залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог    ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.    

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов   	
Повний текст постанови складений в повному обсязі 29.05.2023.