УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/6556/22 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В.П. 
Категорія 84 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.
з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції цивільну справу № 279/6556/22 за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність в.о. начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 
за апеляційною скаргою Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2023 року, ухваленого під головуванням судді Коваленко В.П. у м. Коростені
в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із скаргою на дії/бездіяльність в.о. начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Тертичної В. В.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2023 року заяву задоволено.
Додатковим рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2023 року з Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 стягнуто понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 938 грн. 
Не погодившись із додатковим рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2023 року, Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ ) оскаржив його в апеляційному порядку та просив скасувати. Посилався на те, що розмір професійної правничої допомоги безпідставно завищений. Витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим на виконання відповідних робіт та обсягом наданих послуг, що є підставою для зменшення суми таких витрат або їх скасування. Відділ не брав участі у справі та був позбавлений можливості спростувати чи зменшити витрати на правничу допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2023 року- без змін.
Вказує, що в тексті договору № 05/12-22, як і в поданій скарзі, наявні положення про розмір та порядок обчислення гонорару адвоката, про що Відділу державної виконавчої служби було достеменно відомо, проте останній легковажно поставився, зокрема, до досудового вирішення спору.
ОСОБА_1 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду першої інстанції були подані докази, а саме: договір № 05/12-22, акт приймання-передач наданих послуг та рахунок на оплату від 03.02.2022. 
Зазначає, що відділ ДВС повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, отримував процесуальні документи по справі засобами поштового та електронного зв`язку. 
Також ухвала Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2023 року набула законної сили 20.02.2023, проте наразі не виконана, про що свідчить відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалюючи додаткове судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 03.02.2023 року сторонами за Договором оформлено акт приймання - передачі наданих послуг, а Адвокатським об`єднання виставлено рахунок на оплату(а.с. 102).   Факт надання правової допомоги підтверджено оплатою гонорару в розмірі 13938 ( тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім ) гривень. (а.с.101 ).
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом установлено, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від  02 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про визнання дії/бездіяльності в.о. начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 - задоволено.
Визнано неправомірною бездіяльність в.о. начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Тертичної В. В., яка виразилась у невчиненні дій з реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення обтяження за номером запису 23580174, накладеного 27 листопада 2017 року на нерухоме майно ОСОБА_1 згідно постанови державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №52576435.
Додатковим рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2023 року заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задоволено.
Стягнуто з Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 - 13938 гривень витрат на правничу допомогу.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України  визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма, дев`ята статті 139 ЦПК України).
Аналогічні положення містить частина шоста  статті 137 ЦПК України, згідно з якою обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №14-382цс19 та у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) своїм правом на подачу письмових пояснень чи заперечень, а також на звернення з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не скористався, отже визначену заявником суму правничої допомоги не спростовано. 
Матеріалами справи доводиться, що адвокат Куришко І.І. згідно з договором про надання правової допомоги від 05.12.2022 року та Актом прийому-передачі наданих послуг визначив свої витрати у розмірі 345 дол. США, а саме: складання скарги від 26.12.2022 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання усунути порушення – 150 дол. США, участь в судовому засідання 12.01.2023 (адвокат Куришко І.І., ордер серія АІ № 1325468 від 26.12.2022) – 120 дол. США, участь в судових засіданнях 18.01.2023, 20.01.2023 (адвокат Куришко І.І., ордер серії АІ № 1325468 від 26.12.2022) - безкоштовно, підготовка заяви про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат- 75 дол. США (а.с. 36-37,102). Середній курс продажу США до гривні в банках України – 40,40 грн. Таким чином загальна сума наданих послуг складає 345 дол. США, що еквівалентна 13 938,00 гривень.
Дослідивши додані представником ОСОБА_1 – ОСОБА_3 докази щодо обсягу послуг, наданих адвокатом, суд дійшов правильного висновку, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на вирішення відповідних робіт.
Як уже зазначено, під час розгляду справи судом першої інстанції Відділ державної виконавчої служби не скористався своїм правом на звернення до суду з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, хоча отримував копію скарги, заяву про винесення додаткового судового рішення, рахунок про надані послуги, про що свідчить квитанція № 60442 та №78452 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с. 38,103).
Таким чином, колегія суддів погоджується, що витрати у розмірі 13 938,00 грн відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечать принципу розподілу таких витрат, а тому висновок суду першої інстанції про  наявність підстав до задоволення заяви є законним та обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого судового рішення не впливають.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування додаткового рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.
Додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13.04.2023.

Головуючий Судді