ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2023 р.	Справа № 440/2327/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 31.01.23 року у справі № 440/2327/22
          за позовом        Полтавської міської ради  
          до        Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)                
          про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Полтавська міська рада, звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просив суд визнати протиправними та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 25.01.2022 р. по виконавчому провадженню № 66329469 про стягнення виконавчого збору з Полтавської міської ради.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 у справі № 440/2327/22 відмовлено у задоволенні адміністративного позову. 
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 у справі № 440/2327/22 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відсутні підстави для покладення на Полтавську міську раду відповідальності у виконавчому провадженні № 66329469 у вигляді стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн, оскільки у даних правовідносинах відбулося процесуальне правонаступництво, зумовлене зміною законодавства щодо розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів, а не припинення юридичної особи - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. З моменту набрання рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі № 440/6208/21 законної сили (12.05.2021) та до моменту набрання чинності відповідними змінами до законодавства (27.05.2021) відповідач у справі № 440/6208/21 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області мало можливість виконати рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Вказує, що оскільки постанова про стягнення виконавчого збору виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, то стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 66329469 має здійснюватися з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, яке було боржником при відкритті виконавчого провадження № 66329469. Вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №440/6208/20, що набрало законної сили 12.05.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.10.2020 № 17118-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки". Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га кадастровий номер 5324080100:00:008:0034 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером 5324080100:00:008:0034.
01.07.2021 р. Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га кадастровий номер 5324080100:00:008:0034 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером 5324080100:00:008:0034.
Постановою державного виконавця від 30.07.2021 р. відкрито виконавче провадження №66329469 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду №440/6208/20 від 01.07.2021 та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 у справі №440/6208/20 замінено боржника у виконавчому провадженні №66329469 з виконання виконавчого листа у справі №440/6802/20, виданого 01.07.2021 Полтавським окружним адміністративним судом, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (ідентифікаційний код 39767930) його правонаступником - Полтавською міською радою (вул. Соборності,36, м. Полтава, Полтавська область, ідентифікаційний код 24388285).
Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло М.М. від 03.09.2021 у ВП № 66329469 замінено боржника у виконавчому провадженні № 66329469 з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (код 39767930) на його правонаступника - Полтавську міську раду (вул. Соборності,36, м. Полтава, Полтавська область, код 24388285).
Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло М.М. від 11.10.2021 про заміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме зазначено резолютивну частину: "Зобов`язати Полтавську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га кадастровий номер 5324080100:00:008:0034 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населеного пункту та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером 5324080100:00:008:0034".
Державним виконавцем направлено вимогу від 12.10.2021 р. за вих. №1892 на адресу Полтавської міської ради про виконання рішення суду та вимоги державного виконавця в 10-денний строк з моменту отримання даної вимоги та надати підтверджувальну документацію.
На адресу відділу надійшла відповідь Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради від 28.10.2021, у якій зазначено, що управлінням підготовлені пропозиції у вигляді проекту рішення "Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність громадянці ОСОБА_1 земельної ділянки на території Абазівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади" на чергову сесію Полтавської міської ради.
Відповідно до поіменного голосування від 16.11.2021 р. проект, винесений на розгляд сесії 16.11.2021 р., не отримав дві третини голосів депутатів Полтавської міської ради, рішення не прийняте.
18.11.2021 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) прийнято постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду застосовано до боржника штраф у розмірі 5100,00 грн.
Вимогою державного виконавця від 08.12.2021 р. № 25667 доведено до відома депутатів Полтавської міської ради про необхідність виконання виконавчого листа №440/6208/20, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 01.07.2021 р., стягувачем по якому являється ОСОБА_1 .
Листом Полтавської міської ради від 06.01.2022 р. №01-07-01.2-12/13 повідомлено державного виконавця про те, що управлінням повторно підготовлено пропозиції у вигляді проекту "Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність громадянці ОСОБА_1 земельної ділянки на території Абазівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади" та подання секретарю Полтавської міської ради про включення проекту в порядок денний та винесення на чергову сесію Полтавської міської ради.
25.01.2022 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лукмасло М.М. винесено постанову ВП №66329469 про стягнення виконавчого збору, якою з боржника Полтавської міської ради стягнуто виконавчий збір в сумі 24000 грн.
Вважаючи своє право порушеним такою постановою про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду з позовом.  
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова державного виконавця від 25.01.2022 ВП № 66329469 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000 грн з боржника Полтавської міської ради є правомірною та не підлягає скасуванню.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі – Закону №1404).
Згідно зі ст.1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою  статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим  Законом  заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно ч. 5  ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати  декларацію про доходи  та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
У частині першій  статті 27 Закону №1404-VIII  міститься визначення, за яким виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.  
Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Згідно з абз.1, 3 ч. 4  ст. 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.  
Частиною п`ятою  статті 27 Закону №1404-VIII  визначено вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий збір не стягується. Крім того, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (ч.7 ст.27 Закону №1404-VIII).
Частиною дев`ятою  статті 27 Закону №1404-VIII  передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього ж Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15розділу VIII Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”.
Окремі питання організації виконання судових рішень визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою  наказом Міністерства юстиції України №512/5від 02.04.2012  (далі - Інструкція №512/5).
Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції №512/5 передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному  статтею 27 Закону №1404-VIII. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
Постанову (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.
Системний аналіз положень статті  26, статті  27 Закону №1404-VIII,  Інструкції №512/5 в аспекті спірних правовідносин, дає підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених  законом  випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання виконавчого документа. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.
Верховний Суд у постановах від 28.04.2020 по справі №480/3452/19, від 20.11.2019 по справі №480/1558/19 дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови.
Отже, після набрання чинності змінами до ч. 2  ст. 27 Закону №1404-VIII, стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення з прийняттям відповідної постанови, не пов`язується з фактично стягнутою виконавцем сумою, а обчислюється у відсотках від суми, яка підлягає стягненню.
Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження 30.07.2021 № 66329469 з примусового виконання виконавчого листа № 440/6208/20, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 01.07.2021, пунктом третім якої вирішено стягнути з боржника - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.
Однак, постанова про стягнення виконавчого збору державним виконавцем не виносилась одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.
Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновків, що державний виконавець має право винести постанову про  стягнення виконавчого збору  у двох випадках: або одночасно з відкриттям виконавчого провадження, або не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження). При цьому, у першому випадку, постанови про відкриття виконавчого провадження і  стягнення виконавчого збору виносяться державним виконавцем одночасно, а у другому випадку – постанові про  стягнення виконавчого збору  в обов`язковому порядку має передувати постанова про повернення виконавчого документа чи закінчення виконавчого провадження.
При цьому, оскаржувана постанова про  стягнення виконавчого збору  була прийнята не одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (30.07.2021), а лише 25.01.2022, а також прийняттю оскаржуваної постанови не передувала постанова про повернення виконавчого документа чи постанова про закінчення виконавчого провадження.
Із вчиненням інших дій у виконавчому провадженні, Закон України “Про виконавче провадження” не пов`язує виникнення у державного виконавця права на винесення постанови про  стягнення виконавчого збору,  а тому винесення постанови про  стягнення виконавчого збору  не у порядку, визначеному Законом України “Про виконавче провадження” є порушенням процедури її прийняття, встановленої Законом.
Згідно правовій позиції, яку висловив Верховний Суд у постановах від 24 жовтня 2019 року у справі №580/1328/19, від 1 квітня 2020 року у справі №802/848/18-а, від 30 червня 2020 року у справі №823/1824/17, постанову про стягнення виконавчого збору, крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою  статті 27 Закону №1404-VIII, державний виконавець виносить за умови  повернення виконавчого документа або закінчення виконавчого провадження у відповідних випадках.
У справі №823/1824/17 постанова про повернення виконавчого листа була винесена через 19 днів після винесення постанови про стягнення виконавчого збору. У справі №802/848/18-а постанова про стягнення виконавчого збору була винесена на два місяці раніше, ніж постанова про закінчення виконавчого провадження. У справі №580/1328/19 ця різниця склала 17 днів. На основі таких часових розбіжностей та в силу приписів частини третьої  статті 40 Закону №1404-VIII  у зазначених справах Верховний Суд констатував порушення державним виконавцем процедури винесення постанов про стягнення виконавчого збору.
У той же час, з установлених обставин та матеріалів цієї справи вбачається, що перед винесенням постанови про стягнення виконавчого збору питання про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) вирішене не було. Тобто спірна постанова винесена раніше, а отже, за відсутності передумов, передбачених частиною третьою  статті 40 Закону №1404-VIII.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.06.2022 у справі №   640/23779/20.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що у державного виконавця не було підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору саме 25.01.2022, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена 30.07.2021 р., постанова про закінчення виконавчого провадження відсутня, а тому такі дії державного виконавця та постанова про стягнення виконавчого збору не відповідають вимогам  Закону України “Про виконавче провадження”, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Наведене не враховано судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.
Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необхідність скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 у справі № 440/2327/22 та прийняття постанови про задоволення адміністративного позову Полтавської міської ради.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Полтавської міської ради  задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 року по справі № 440/2327/22  скасувати.
Прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги Полтавської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови.
Визнати протиправними та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 25.01.2022 р. по виконавчому провадженню № 66329469 про стягнення виконавчого збору з Полтавської міської ради.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський