ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/479/19  Номер провадження 22-ц/814/1318/23	Головуючий у 1-й інстанції Квітка О.О.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача        Триголова В.М.,
суддів:        Дорош А.І., Лобова О.А., 
секретар: Андрейко Я.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 08 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Золочівська селищна рада, державний нотаріус завідувач Четвертої Харкіської Державної нотаріальної контори, яка виконувала обов`язки завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Тетяна Михайлівна , ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви про відмову від спадщини 
В С Т А Н О В И В:
У травні 2019 до суду надійшла вказана позовна заява ОСОБА_2 , в якій представник позивач з урахуванням уточнення від 08.07.2020 просив визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті його бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності в порядку спадкування після смерті його рідного брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частину цього ж житлового будинку.
Свої вимоги позивач за первісним позовом ОСОБА_2 мотивував тим, що за життя його братові ОСОБА_5 належала, окрім іншого спадкового майна, і 1/2 частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . після смерті його брата ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 його донька - ОСОБА_1 від спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата, спадщину він прийняв, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Тому позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю. Крім того, після смерті бабусі у 1983 році він разом із братом успадкував по 1/2 частині спірного будинку.
Ухвалою суду від 12.09.2019 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса завідувача Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, яка виконувала обов`язки завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Тетяну Михайлівну.
Ухвалою суду від 26.11.2019 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті, прийнято до розгляду разом з первісним позовом ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви про відмову від спадщини.
Свої вимоги позивач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона є донькою померлого ОСОБА_6 . Після розірвання шлюбу між батьками з 25.11.1997 вона проживала з матір`ю. Після смерті батька в листопаді 2018 року відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 запропонував їй прибути до Золочівської державної нотаріальної контори, щоб вона написала заяву про відмову від спадщини після батька, оскільки у спірному будинку він лише проживав на час смерті, проводив у ньому ремонтні роботи, тощо, сам будинок належав на праві власності ОСОБА_7 , на підставі чого ОСОБА_1 було запропоновано в подальшому отримати 2000 доларів США після продажу спірного будинку. Проте після отримання ухвали про відкриття провадження у справі № 622/479/19 за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок їй стало відомо, що власником будинку був її батько, а вона як його донька є спадкоємцем першої черги. Цей факт ОСОБА_2 , на її думку, свідомо від неї приховав, чим ввів її в оману, умовивши подати заяву про відмову від спадщини, яку вона наразі хоче визнати недійсною.
У судовому засіданні 26.02.2020 без винесення окремого процесуального документу було вирішено залучити до участі у справі ОСОБА_3 ..
Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 08 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_8 , треті особи Золочівська селищна рада, державний нотаріус - завідувач Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, яка виконувала обов`язки завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Тетяна Михайлівна, ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування - задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті його бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті його рідного брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви від 14.11.2018 про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовилено.
Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не повно досліджено матеріали справи та докази надані сторонами.
Апелянт вказує, що районним судом не вірно встановлено частки у вигляді , адже до сметрі ОСОБА_4 будинок мав значно меншу площу, споруди на прибудинковій території та сам будинок були добудовані у період з 1960 по 2000 роки.
Зазначає, що не знала що її батько був власником спірного майна, до розгляду справи судом вважала що її батько просто піклувався про вказане майно та здійснював там певні ремонтні роботи. 
Стверджує, що не мала наміру відмовлятись від спадщини , та їй не було відомо наслідків написання заяви про відмову від спадщини. Також вказує, що заява була написана у зв`язку із пропозицією ОСОБА_2 віддати їй 2000 доларів США з продажу спірного будинку.
Просить скасувати рішення Золочівського районного суду Харківської облсті від 08 вересня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, а позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
У січні 2022 року ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення , а рішення суду першої інстанції без змін.
Колегія суддів перевіривши законність рішення місцевого суду в межах джоводів апеляційної скарги та позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановила наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у родині ОСОБА_9 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_10 , про що Золочівським районним бюро ЗАГС Харківської області 08 травня 1936 року зроблено відповідний актовий запис №139, що підтверджується копією вказаного актового запису та архівною довідкою державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації від 29.11.2018 року №01-29/3-2338.
Згідно із свідоцтвом про право приватної власності на будівлю від 13 січня 1958 року, виданого виконавчим комітетом Золочівської селищної ради депутатів трудящих, домоволодіння в АДРЕСА_2 , дійсно належить ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на праві приватної власності. Вказане домоволодіння зареєстроване Дергачівським бюро інвентаризації на праві власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на підставі рішення виконкому № 1 від 13.01.1958 та записано в реєстрову книгу № ІІ № 1405 05.02.1958.
Сторони в судовому засіданні у суді першої інстанції не заперечували ту обставину, що ОСОБА_9 помер в період Великої Вітчизняної війни 21 лютого 1943 року. Тому фактично єдиним власником будинку АДРЕСА_2 була ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 у родині ОСОБА_10 та ОСОБА_7 народився син ОСОБА_2 , про що Золочівським районним бюро ЗАГС Харківської області 07 квітня 1962 року зроблено відповідний актовий запис №73 та того ж дня видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_6 у родині ОСОБА_10 та ОСОБА_7 народився син ОСОБА_11 , про що Золочівським районним бюро ЗАГС Харківської області 05 грудня 1968 року зроблено відповідний актовий запис №196 та того ж дня видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт Золочів Золочівського району Харківської області у віці 37 років помер ОСОБА_10 , про що 05 березня 1974 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області складено актовий запис № 28 та 17 жовтня 2018 року повторно видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Золочів Золочівського району Харківської області у віці 80 років померла ОСОБА_4 , про що 24 лютого 1983 року виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Харківської області складено актовий запис № 26 та того ж дня родині видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_5 та ОСОБА_12 народилася донька НОМЕР_5 , про що Золочівським відділом РАЦС Харківської області 10 травня 1989 року зроблено відповідний актовий запис № 65 та того ж дня видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 .
25 листопада 1997 року Золочівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , про що складено актовий запис № 95 та того ж дня видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 .
Згідно із рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області № 128-2 від 14 вересня 1999 року про дозвіл на будівництво житлової та нежитлової опалювальних добудов, сараїв, гаража та вбиральні користувачу ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 , надано відповідний дозвіл на підставі висновку про технічну можливість будівництва житлового будинку та господарсько-побутових будівель.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , зареєстрований 29 серпня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 137.
ІНФОРМАЦІЯ_9 в смт Золочів Золочівського району Харківської області у віці 81 років померла ОСОБА_7 , про що 06 червня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 227 та того ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові у віці 49 років помер ОСОБА_5 , про що 02 жовтня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 321 та того ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_9 .
Згідно із довідок Золочівського селищного голови ОСОБА_14 від 13.11.2018 № 02-18/3750, від 14.11.2018 № 02-18/3774 та від 13.11.2018 № 02-18/3752 на підставі запису в будинковій книзі станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті померлої) значилася зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Разом з нею на день її смерті у вказаному домоволодінні зареєстровані: ОСОБА_7 - невістка, ОСОБА_2 - онук, ОСОБА_5 - онук; згідно із записом в будинковій книзі станом на 27 вересня 2018 року (день смерті померлого) значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України ОСОБА_5 . Разом з ним на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаному домоволодінні ніхто не зареєстрований. Відповідно до запису в будинковій книзі станом на 03.03.1974 (день смерті померлого) значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Разом з ним на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 у вказаному домоволодінні зареєстровані: ОСОБА_4 - мати, ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_5 - син.
Згідно з інформації директора КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» Бєлової С.М. вих. № 365 від 15.11.2018, наданої на запит державного нотаріуса, 19.11.2018 проведена первинна інвентаризація житлового будинку «А-1» (1960 року будівництва), прибудов «А1-1», «А2-1» (2000 року будівництва) загальною площею 82,2 кв.м, житловою площею 51,5 кв.м, веранди «а», ганку «а1», погребу «В», сараю «Д», гаражу «Ж», навісу «З», літнього душу «И», вбиральні «К», огорожі №1-3, колодязя №4, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно із інвентаризаційної справи № 2541 станом на 31.12.2012 за вищевказаною адресою зареєстрований дерев`яний будинок 1904 року будівництва за ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (нині померлі). При проведенні наступної інвентаризації по замовленню ОСОБА_7 10.01.1986 техніком було проінвентаризовано новозбудований у 1960 році житловий будинок дерев`яний, обкладений цеглою, який є на теперішній час. Будинок 1904 року будівництва демонтовано. Будівництва прибудов та господарських будівель проводилося на підставі рішення виконавчого комітету Золочівської селищної ради №128-2 від 14.09.1999, виданого на ім`я ОСОБА_5 . В інвентаризаційній справі дані про наявність обмежень, обтяжень, арешту та судового спору на вищевказаний житловий будинок відсутні. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 19.11.2018 складає 480600 грн. Станом на 31.12.2012 по КП Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» право власності на житловий будинок з прибудовами (1960-2000 років будівництва) з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано.
Житловий будинок «А-1» 1960 року будівництва, житловою площею 51,5 кв.м, загальною площею 82,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має такі господарські будівлі та споруди: прибудова «А1-1», «А2-1», веранда «а», ганок «а1», погріб «В», сарай «Д», гараж «Ж», навіс «З», літній душ «И», вбиральня «К», огорожа №1-3, колодязь №4, що вбачається із копії технічного паспорта від 19.11.2018, інвентаризаційна справа № 2541.
Згідно із копією спадкової справи №429/2018, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 05.06.2019 Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, 14 листопада 2018 року заведена спадкова справа №429/2018, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . 14.11.2018 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від брата спадкодавця ОСОБА_2 . Його заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2018 рік за № 1327 та заведено спадкову справу №429/2018; 14.11.2018 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про відмову від спадщини на користь рідного брата спадкодавця ОСОБА_2 від доньки спадкодавця ОСОБА_8 . Її заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2018 рік за № 1328 та долучено до спадкової справи; 14.11.2018 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла нотаріально засвідчена заява про відмову від спадщини на користь рідного брата спадкодавця ОСОБА_2 від дружини спадкодавця ОСОБА_3 . Її заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2018 рік за № 1329 та долучено до спадкової справи. Більше заяв про прийняття чи відмову від спадщини, тощо не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54067843 від 14.11.2018 заповіти ОСОБА_5 не посвідчувалися.
Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03 квітня 2019 року, винесеною державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Харківської області виконуючої обов`язки державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М., відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємця відсутні.
Згідно із інформації щодо спадкової справи, наданої завідувачем Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М. від 09.07.2019 №1391/01-16 після ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , до нотаріальної контори із заявами про прийняття або про відмову від неї до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкові справи не заводилися. Перевірка здійснювалася згідно із алфавітних книг спадкових справ за 1943-2019 роки та згідно із інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.07.2019 №56757619, 56757642, 56757660.
Відповідно до інформації щодо надання інформації про спадкову справу, наданої на виконання ухвали суду від 02.03.2020 завідувачем Золочівської державної нотаріальної контори Борисенко К.В. від 05.03.2020 № 448/01-16 після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , згідно із даних перевірки алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час до Золочівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини тощо не надходило, спадкова справа не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. За даними перевірки алфавітних книг обліку заповітів, заповіт ОСОБА_7 Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області не посвідчувався, вказане підтверджується також довідками зі Спадкового реєстру від 05.03.2020 № 59713386 та №59713397.
Як вбачається із технічного звіту про стан технічних конструкцій і можливості подальшої експлуатації будинку садибного типу літер «А-1», з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 : будівлі, крім навісу та літнього душу, є капітальною будовою; всі основні будівельні конструкції на момент обстеження деформацій не мають, перебувають у нормальному технічному стані, відповідають існуючим архітектурним, будівельним, санітарним і пожежним нормам, і придатні для подальшої експлуатації по призначенню. Для забезпечення нормального технічного стану основних несучих і будівельних конструкцій, що обгороджують, і можливості нормальної експлуатації необхідно врахувати наступні рекомендації - у випадку виявлення при експлуатації яких-небудь дефектів або ушкоджень будівельних конструкцій, здатних привести до небезпечної експлуатації будинку або створенню аварійних ситуацій - необхідно негайно повідомити у відповідні спеціалізовані організації для прийняття необхідних заходів.
Відповідно до положень ст.3  ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.  Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Тож, районний суд при розгляді справи вірно визначився із нормами права , що підлягають застосуванню.
Згідно із ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.).
Як вбачаться зі ст.ст.548-549 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
З матеріалів справи вбачається , що постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03 квітня 2019 року, винесеною державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Харківської області виконуючої обов`язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М., відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємця відсутні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Так, для встановлення права власності на спадкове майно ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частини 1, 2 ст.1220 ЦК України передбачають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Колегія суддів не приймає до уваги аргументи апелянта, щодо невідповідності висновків суду першої інстанції з приводу застосувань відповідних норм права до спірних правовідносин.
Суд вважає правильним посилання районного суду на лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013  № 24-753/0/4-13 в якому зазначено, що виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.
При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст.1258 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Суду не надано будь-яких доказів , що свідчили б про те, , що ОСОБА_1 відноситься до осіб наведених у ч.1 ст.1241 ЦК України та повинна мати обов`язкову частку у спадковому майні.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.
Згідно із ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).
Згідно із ч.ч. 2, 5 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.
Районним судом встановлено , що 14.11.2018 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява від доньки спадкодавця ОСОБА_1 про відмову від спадщини на користь рідного брата спадкодавця ОСОБА_2 .
При зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_1 посилалась на те, що на її рішення вплинуло те, що скориставшись відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок та тривалим не спілкуванням із батьком відповідач за зустрічним позовом ввів її в оману щодо обставин, що мають істотне значення для підписання нею відмови від спадщини на його користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.
Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).
Відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.
Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно була і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів не заходить доказів , що свідчили б про те, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ввів ОСОБА_1 в оману щодо обставин , що мають істотне значення для підписання нею відмови від спадщини на його користь. ОСОБА_1 не надано доказів що свідчили б про факт введення її в оману , та вказували б на наявність підстав для визнання відмови від прийняття спадщини недійсною. 
Відтак , вірним є висновок районного суду що ОСОБА_15 підписуючи заяву 14.11.2018 була обізнана з вимогами ст.1273 ЦК України й усвідомлювала , що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.
Зважаючи на наведене вище , колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на невірне визначення часток спадкодавців районним судом , адже вказана обставина не має значення за умови наявності відмови ОСОБА_1 від спадщини на користь ОСОБА_2 .
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою , а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Тож, зважаючи на викладені обставини колегія приходить до висновку , що апелянтами не спростовано висновків суду першої інстанції до яких він дійшов шляхом повного і всебічного з`ясування обставин справи .
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги суд не знаходить, відтак , апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення , а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 08 вересня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді:                                         А.І. Дорош

                                                                О.А. Лобов