Ухвала
 
10 травня 2023 року
місто Київ
 
справа № 607/21736/21
провадження № 61-6195ск23
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Тернопільського апеляційного суду від 29 березня 2023 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у листопаді 2021 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 04 травня 2007 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І. Я., зареєстроване в реєстрі за № 927, видане на ім`я ОСОБА_2 на спадкове майно, майновий пай у розмірі 5 715, 00 грн, що знаходиться в сільськогосподарському Товаристві з обмеженою відповідальністю «Драганівське» у с. Драганівка, Тернопільського району, Тернопільської області, який належав ОСОБА_3 .
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 20 вересня 2022 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області задовольнив позов ОСОБА_1 .
Суд визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 04 травня 2007 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І. Я., зареєстроване в реєстрі за № 927, видане на ім`я ОСОБА_2 на спадкове майно, майновий пай у розмірі 5 715, 00 грн, що знаходиться в сільськогосподарському Товаристві з обмеженою відповідальністю «Драганівське» у с. Драганівка, Тернопільського району, Тернопільської області, який належав ОСОБА_3 .
Здійснив розподіл судових витрат.
Постановою від 29 березня 2023 року Тернопільський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасував рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2022 року, ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.
Здійснив розподіл судових витрат.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 25 квітня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Тернопільського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2022 року залишити в силі.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник зазначила, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначила те, що:
- (1) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування правил статті 1301 ЦК України щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину у правовідносинах, коли його оскаржує особа, яка не належить до числа спадкоємців.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначила ті підстави, які згадані у пункті 3 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/21736/21 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак