КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 760/27395/19
провадження № 22-ц/824/1430/2023
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 квітня  2023 року                                                                                                   м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.
при секретарі  Кошель К. А.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою  стягувача ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Арабаджийської Оксани Сергіївни, боржник: ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року в складі судді Коробенка С.В.,
 
встановив :
 
02.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Арабаджийської О. С., боржник: ОСОБА_2 . 
Скарга обґрунтована тим, що 16.01.2017 Солом`янським районним судом  м. Києва було видано виконавчий лист на виконання  рішення  суду  по справі № 760/11984/16-ц від 24.11.2016  про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1   23 807,89 грн.
21.02.2017 на підставі вказаного виконавчого листа Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Головного  територіального  управління  юстиції  у Київській області було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2. 
Надіслана  на  адресу стягувача  копія постанови про  відкриття виконавчого  провадження  не  містила  ідентифікатор  доступу до Єдиного  державного  реєстру  виконавчих проваджень, що  унеможливлювало   ознайомлення  з ходом  виконавчого провадження. 
04.07.2017 ОСОБА_1 звернулась  до  виконавчої служби з  проханням   письмово  повідомити про  хід виконавчого провадження та надати  ідентифікатор  доступу  до  ЄДРВП,  але  відповідь  так і не  отримала. 
28.08.2019  ОСОБА_1 повторно   подала  заяву про  ознайомлення з матеріалами  виконавчого  провадження.  Усно  їй повідомили,  що  виконавче  провадження  закрите,  виконавчий лист направлено на  її адресу,  авансовий внесок  повернуто. 
25.09.2019  ОСОБА_1 отримала письмову відповідь на заяву від 28.08.2019, з якої слідувало,  що  29.12.2017 була винесена постанова повернення виконавчого документа стягувачу, та додана  копія  вказаної постанови.   Матеріали для ознайомлення  не  надали. 
З огляду на те, що на  листи стягувача  від  04.07.2017  та від  28.08.2019 не надано  жодної відповіді, інформацію про  хід  виконавчого  провадження  не  надано,  ідентифікатор  для доступу  до  ЄДРВП не  надано,  з  матеріалами виконавчого  провадження  не  ознайомлено,  чим порушено  ч.2 ст.18  Закону  України «Про виконавче  провадження»;  постанова  від  29.12.2017  про  повернення  виконавчого  документа стягувачем   отримана  лише  25.09.2019, чим порушено  ч. 1 ст. 28 Закону  України «Про виконавче  провадження»,  доказів про  повернення  авансового  внеску  на  рахунок,  вказаний в заяві про  прийняття до виконання  виконавчого  документа немає;  в постанові  про  повернення виконавчого  документа вказано,  що  за боржником  не  зареєстровано  жодного  нерухомого  майна,  проте це не  відповідає  дійсності,  оскільки  згідно  з  інформаційною довідкою  з Державного  реєстру  речових прав за боржником  зареєстровано  нерухоме майно- квартира, придбана  24.09.2008 року;  в оскаржуваній  постанові державний виконавець   зазначає,  що  згідно  даних   ДФСУ  боржник не  має жодних  видів прибутку,  в той час як в постанові Солом`янського  районного  суду  м. Києва  від 05.02.2016  в справі  №760/77/16-п  про  притягнення  до  адміністративної  відповідальності  ОСОБА_2 за ст.  124 КУпАП  вказано,  що останній   працює завідуючим господарством меблевої фабрики м. Вишневе, саму ДТП  боржник вчинив  на  автомобілі, що належить  меблевій фабриці.  Державний виконавець  не  направив запит  до  Вишнівської  меблевої фабрики щодо  наявності у них  найманого  працівника ОСОБА_2 та  розміру  його  заробітної плати, просила  суд : 
визнати бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного  територального  управління  юстиції у Київській області Арабаджийської О. С. у виконавчому провадженні НОМЕР_2 протиправною;
визнати неправомірною та скасувати постанову вказаного державного виконавця від 29.12.2017 про повернення стягувачу виконавчого листа  №760/11984/16-ц,  виданого 16.01.2017 Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 23 807,89 грн.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року в задоволенні скарги відмовлено.
07.11.2022 ОСОБА_1   подала  апеляційну  скаргу,  в якій просить ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити її скаргу в повному обсязі.
Свої доводи обґрунтовує тим, що  згідно  з  п. 2 ч. 1 ст. 37  Закону  України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повертається  стягувачу, якщо  у боржника відсутнє майно, на  яке може  бути   звернено  стягнення,  а здійснені  виконавцем   відповідно  до  цього  Закону  заходи щодо  розшуку  такого майна  виявилися безрезультатними.   Але  стягувач надавала  докази наявності такого  майна. Тобто  державний виконавець не виконала всіх можливих дій, спрямованих на реальне виконання судового рішення.
Окрім цього, стягувачу було відомо про наявність офіційної  роботи   у боржника, що  передбачає  наявність  банківського  рахунку  для отримання  заробітної плати. Ці факти заперечують  твердження  суду,  що  державний виконавець  здійснила  всі  можливі заходи з  відшукування  відкритих банківських  рахунків боржника, джерел  його  доходу тощо. 
З моменту  відкриття виконавчого  провадження   і до моменту подання  скарги  державний виконавець  жодного  разу не  повідомила  стягувача про  рух  справи, заява з проханням  письмово повідомити  про  хід виконавчого провадження  та  надання  доступу до  ЄДРВП   від 04.07.2017 та усні   прохання  надати   необхідну  інформацію   залишилась без відповіді, заява від  28.08.2019  не  була розглянута в установлені  законодавством  строки, авансовий внесок  повернуто  не  було, виконавчий лист  стягувачу не  повернуто та втрачено. Внаслідок  бездіяльності державного виконавця  вона  втратила  два роки, марно  очікуючи  на  виконання  судового  рішення.  
Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.
В судове засідання  учасники справи не  з`явились,  про  день, час та місце розгляду справи повідомлені  судом  належним чином. 
06.04.2023 на  адресу суду  надійшло  клопотання  ОСОБА_3 з проханням   розглянути справу без  її участі.   
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею  447 ЦПК  України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
За  змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою  статті 18 Закону  України «Про виконавче провадження» передбачено,  що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки (частина  друга  статті 18  Закону  України «Про виконавче провадження».
У частині  восьмій статті 19  Закону  України «Про виконавче провадження»  передбачено,  що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункт 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче  провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Судом  встановлено, що  16  січня  2017  року  Солом`янським районним судом  м. Києва  було  видано  виконавчий лист №760/11984/16-ц про  стягнення  з ОСОБА_2   на користь   ОСОБА_1   суму витрат  на  відновлення   транспортного  засобу  в розмірі  20 656 грн  69 коп., витрати  по оплаті  оцінки по  визначенню  вартості матеріального  збитку  в розмірі  600 грн 20 коп.,  витрати  на правову  допомогу  в розмірі  2 000  грн та судовий збір  в сумі 551  грн 20 коп.,  а всього  23 807 грн 89  коп. 
21 лютого  2017  року   головним державним виконавцем  Києво-Святошинського районного  відділу   державної виконавчої  служби Головного  територіального  управління  юстиції  у Київській області  Чабуром  О. В.   винесено  постанову про  відкриття виконавчого  провадження  НОМЕР_2 з виконання   виконавчого  листа №760/11984/16-ц, виданого  16.01.2017 Солом`янським районним судом  м. Києва, копія якої була  надіслана  на  адресу боржника та  стягувача. 
04.07.2017  ОСОБА_1 звернулась   до  начальника Києво-Святошинського  районного  відділу  державної виконавчої  служби  Головного  управління  юстиції  у Київській області  з заявою  про  надання  інформації  про  хід виконавчого  провадження. 
29.12.2017  державним виконавцем   Арабаджийською  О. С.  винесено постанову  про  повернення виконавчого  документа стягувачу   на підставі пункту  другого  частини  першої статті 37  Закону  України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем  встановлено,  що  згідно  відповіді  з ПФУ  та ДФСУ  боржник не  має жодних  видів прибутку.  Згідно  відповіді  з ТСЦ №3246  від  22.12.2017  боржник не  має жодних  транспортних засобів. Згідно  інформаційної  довідки  №103293359  за боржником  не  зареєстровано  жодного  нерухомого  майна.  
28.08.2019 ОСОБА_1 звернулась   до  начальника Києво-Святошинського  районного  відділу  державної виконавчої  служби  Головного  управління  юстиції  у Київській області  з заявою  про ознайомлення  з матеріалами виконавчого  провадження  та зняття необхідних копій. 
25.09.2019  на  вказану  заяву  заступником  начальника відділу  Стебловською  Ю. О. надано  відповідь про те, що  29.12.2017    державним виконавцем  винесено постанову  про  повернення виконавчого  документа стягувачу на  підставі  п. 2 ч. 1  ст. 37  Закону  України «Про виконавче провадження» та згідно  з супровідним  листом  направлено  на  адресу  стягувача пакет документів:  а саме:  повідомлення   про повернення виконавчого  документа стягувачу з  оригіналом виконавчого   документа на  адресу:  АДРЕСА_1 . Станом на  25.09.2019  виконавчий документ  потворно  не  пред`являвся. 
На виконання  ухвали суду  про  витребування   у Києво-Святошинського районного відділу  державної виконавчої  служби Центрального міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції (  м. Київ)  копій матеріалів  виконавчого  провадження  НОМЕР_2,  17.05.2021  отримано  відповідь  про те, що   відповідно до  розділу  ХІ строк   зберігання  виконавчих  проваджень, переданих   до архіву  органу  державної  виконавчої служби, приватного  виконавця становить  три роки. Виконавче  провадження  передано  до  архіву та по закінченню 3 років  знищено  в порядку, визначеному  законом.  У  зв`язку з чим направляє  копії  матеріалів виконавчого  провадження, видрукуваних  з  АСВП  на  14 аркушах.       
Відповідно  до  наданих суду  копій виконавчого провадження,  03.03.2017  головним державним виконавцем Чабуром  О. В.   винесено постанову про  арешт майна  боржника, копії якої були  надіслані  на  адресу боржника та  стягувача. 
24.05.2017  головним державним виконавцем   Тарасенко В. О. винесено  постанову про  стягнення  виконавчого  збору  у розмірі  2 380,78 грн, копії якої було  надіслано  на  адресу боржника та  стягувача. 
24.11.2017  державним виконавцем Арабаджийською  О. С.  здійснено  запит: 
  до  Державної фіскальної  служби України про  номери рахунків,  відкритих  юридичними особами  та /або  фізичними особами- підприємцями.  Код боржника: 2287313952.   Відповідь від  27.11.2017  -  юридичну  особу  ліквідовано( припинено) /фізичну  особу - підприємця припинено; 
до  Державної фіскальної  служби України  про  джерела  отримання  доходів  боржників - фізичних осіб. Параметри запиту:  ОСОБА_2 ,  РНОКПП:  НОМЕР_1 . Результат  обробки запиту:  інформація стосовно  боржників- фізичних осіб  щодо  сум доходу,  нарахованого  (виплаченого)  податковим агентом  на користь  платників податку,  та сум утриманого  з них  податку в ДРФО  відсутня; 
до  Пенсійного  фонду  України про  осіб -боржників, які працюють  за трудовими та цивільно-правовими договорами про  останнє місце  роботи.    Параметри запиту:  ОСОБА_2 ,  РНОКПП:  НОМЕР_1 . Результат  обробки запиту:  інформація стосовно  боржників- фізичних осіб  щодо  сум доходу,  нарахованого  (виплаченого)  податковим агентом  на користь  платників податку,  та сум утриманого  з них  податку в ДРФО  відсутня; 
до  Пенсійного  фонду  України про  осіб -боржників, які отримують  пенсії.  Параметри запиту:  ОСОБА_2 ,  РНОКПП:  НОМЕР_1 .  Відповідь  : інформацію  не  знайдено. 
Крім цього, державним виконавцем  Арабаджийською  О. С.   було здійснено  запит   до Територіального  сервісного  центру  №3246  РСЦ МВС в Київській області  про наявність  будь-якого  майна, що  зареєстроване за боржником  ОСОБА_2 та виклик  ОСОБА_2    до виконавця на  14.07.2017 11:30 год.  щодо  сплати   боргу  за  вищевказаним виконавчим документом.   
Відмовляючи  у задоволенні  скарги стягувача щодо  визнання  бездіяльності  державного виконавця неправомірною та скасування  постанови  про  повернення  стягувачу виконавчого  листа,  суд першої  інстанції, на  підставі  аналізу  здійснених  державним виконавцем  дій, спрямованих на   реальне виконання  судового  рішення,   інформації,  яка міститься в АСВП, дійшов висновку,  що  повернення  виконавчого  листа   стягувачу на  підставі пункту другого  частини першої статті 37 Закону  України «Про виконавче провадження»  ґрунтується на  законі. 
Звертаючись до  суду  з даною  скаргою,  стягувач посилалась на те, що   державним виконавцем   порушено вимоги частини  другої статті  18 Закону  України « Про виконавче  провадження», а саме  не  надано  ідентифікатор для доступу до   Єдиного  державного реєстру  виконавчих проваджень,  що  унеможливлювало  ознайомлення  з  ходом виконавчого провадження.  
Разом  з тим,  посилаючись на  вказану  обставину,   стягувач на  підтвердження  вказаної обставини  до скарги не  надала  копію  отриманої  неї постанови  про  відкриття виконавчого  провадження, яка б не  містила інформації  про   ідентифікатор  для доступу. 
Належних доказів того,  що   починаючи з моменту звернення стягувача з заявою про  прийняття виконавчого  листа до виконання 25.01.2017  і до  моменту винесення  29.12.2017 постанови  про  повернення виконавчого  документа стягувачу   остання  була  позбавлена  можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження матеріали справи не  містять.
Доказів  оскарження  дій/бездіяльності державного виконавця з приводу  не  надання  відповіді  на звернення стягувача  від  04.07.2017, або  відмови в ознайомленні  з  матеріалами  виконавчого  провадження   матеріали справи не  містять. 
Доказів того,  що  постанова   від 29 грудня  2017  року   про  повернення виконавчого  документа  була  отримана  стягувачем  лише  25 вересня 2019  року    матеріали справи також не  містять. 
Посилання  стягувача на те, що  згідно   Інформаційної довідки  з Державного  реєстру  речових прав  на нерухоме майно  за боржником  зареєстровано нерухоме майно  - квартира , придбана  24.09.2008,  є  необґрунтованими. 
Відповідно  до  наданої  стягувачем  інформаційної довідки , сформованої  29.11.2016 за  параметрами  запиту -  фізична  особа РНОКПП: НОМЕР_1 , відомості  в  реєстрі  прав власності  на  нерухоме майно,  в  Єдиному  реєстрі  заборон  відчуження  об`єктів нерухомого майна, в Державному  реєстру  іпотек   відсутні.     
Відповідно  до   відомостей  з Державного  реєстру  речових прав на  нерухоме майно,  квартира, розташована  за адресою:  АДРЕСА_2 ,  є предметом  іпотеки  за іпотечним договором  від 24.09.2008. Строк виконання     основного  зобов`язання: 23.09.2027,  розмір  основного  зобов`язання  15 000  доларів  США.   Іпотекодержатель:  «Укргазбанк».  Боржник ОСОБА_2 ,  майновий поручитель  ОСОБА_4 .  
Як вбачається з копії наданого  стягувачем  виконавчого  листа,   останній не  містить  відомостей про  місце  роботи  боржника.  Доказів того,  що   стягувачем надавалась державному виконавцю  інформація, яка була  зазначена  в постанові  про  притягнення  боржника до  адміністративної  відповідальності,  матеріали справи не  містять. 
За таких підстав доводи стягувача про те,  що  державний виконавець не направив відповідний запит   до Вишнівської  меблевої фабрики  щодо наявності у ний найманого  працівника ОСОБА_2 та розміру  його  заробітної  плати  є необґрунтованими. 
Правовідносини в частині дій державного виконавця з приводу повернення  невикористаної суми   внесеного  стягувачем авансового  внеску  є адміністративно-правовими  та підлягають  розгляду  в порядку   адміністративного  судочинства. 
Колегією  суддів не встановлено підстав для скасування оскарженого  судового рішення  суду першої  інстанції, яке по суті вирішення скарги   ОСОБА_1  ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушення норм процесуального права.
Наявність   обставин, за яких оскаржене судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, апеляційним судом не встановлено.
Апеляційний суд  дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскарженого судового рішення  - без змін.
Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,  суд
 
постановив:
 
Апеляційну  скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до  Верховного  Суду  протягом тридцяти днів  з дня  складення  повного  судового  рішення.
Повне судове рішення  складено  05 травня  2023 року. 
 
Суддя-доповідач                                                 Г.  М. Кирилюк
 
Судді:                                                                    І.  М. Рейнарт  
 
                                                                              Т.  А. Семенюк