ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року	Львів	Справа № 300/2958/22 пров. № А/857/2245/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Скрутень Х.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року (суддя – Шумей М.В., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – не зазначено), 
в адміністративній справі №300/2958/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, 
про зобов`язання вчинити дії,        

                                                          встановив: 

У липні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: 1) зобов`язати відповідача звільнити з податкової застави майно, а саме автомобіль Mercedes - Benz E 220 CDI 243 д.н.з. НОМЕР_1 , виключивши з державного реєстру обтяжень рухомого майна у податкову заставу №2/15 (2/09-19-13-02-29) від 28.04.2021 відносно платника податків ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати відповідача привести у відповідність інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення (списання) податкового боргу за платежем транспортні засоби в загальному розмірі 460662,77 грн., з яких 368530,22 грн. за податковими зобов`язаннями та 92132,55 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (що виник на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №0000101701 від 04.03.2016) та з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів в загальному розмірі 32132,56 грн., з яких 73706,05 грн. за податковими зобов`язаннями та 18426,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (що виник на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №0000111701 від 04.03.2016). 
Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 адміністративний позов задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звільнити з податкової застави майно, а саме, автомобіль Mercedes - Benz E 220 CDI 243 д.н.з. НОМЕР_1 , виключивши з державного реєстру обтяжень рухомого майна у податкову заставу № 2/15 (2/09-19-13-02-29) від 28.04.2021 відносно платника податків ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління ДПС в Івано-Франківській області привести у відповідність інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення (списання) податкового боргу за платежем транспортні засоби в загальному розмірі 460662,77 грн., з яких 368530,22 грн., за податковими зобов`язаннями та 92132,55 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (що виник на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №0000101701 від 04.03.2016) та з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів в загальному розмірі 32132,56 грн., з яких 73706,05 грн., за податковими зобов`язаннями та 18426,51 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (що виник на підставі податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №0000111701 від 04.03.2016). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 грн.. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що рішення суду ухвалено без належного з`ясування обставин та оцінки доказів, що містяться в матеріалах справи, в результаті чого допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що на підставі положень 88-89 статей ПК України, набрання законної сили рішенням суду за справою №809/288/16 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області відповідно до рішення про опис майна у податкову заставу №1305/10/09-19-17-20 від 05.04.2017 складено акт опису майна №176-15 від 28.04.2021 за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Слід взяти до уваги ту обставину, що адміністрування митних платежів вже було покладено судом на Державну митну службу України. Проте, станом на 27.07.2021 - дату прийняття постанови Верховного Суду за справою №809/288/16 - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області було позбавлене можливості привести у відповідність інтегровану картку платника в частині платежів, адміністрування яких здійснює Держмитслужба. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 29.12.2022 та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. 
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому висловив незгоду з її доводами. Просить оскаржене відповідачем рішення суду залишити без змін, відмовивши в задоволенні апеляційної скарги. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. 

Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Внаслідок проведення ГУ ДФС документальної невиїзної перевірки з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків ОСОБА_1 по МД 206050001/2015/401573 від 09.10.2015, щодо ОСОБА_1 , було складено акт "Про результати документальної невиїзної перевірки з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків ОСОБА_1 по МД 206050001/2015/401573 від 09.10.2015". 
За результатами проведеної невиїзної перевірки та складеного акту перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області винесено податкові повідомлення-рішення №0000101701 від 04.03.2016 року на суму 460662,77 грн., за платежем Транспортні засоби та №0000111701 від 04.03.2016 року на суму 92132,56 грн., за платежем ПДВ з ввезених на тер. України товарів. 
ОСОБА_1 вказані податкові повідомлення-рішення від 04.03.2016 року №0000111701 та 0000101701 оскаржив до суду. 
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 по справі №809/288/16 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №0000101701 від 04.03.2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем транспортні засоби в загальному розмірі 460662,77 грн., з яких 368530,22 грн. за податковими зобов`язаннями та 92132,55 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №0000111701 від 04.03.2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання ОСОБА1 з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів в загальному розмірі 92132,56 грн., з яких 73706,05 грн. за податковими зобов`язаннями та 18426,51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. 
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 по справі №809/288/16 скасовано, в задоволенні позову відмовлено. 
Після ухвалення Львівським апеляційним адміністративним судом 22.02.2017 року своєї постанови щодо позивача органом податкової служби складено акти опису майна та внесено вказане майно в податкову заставу (а.с. 6, 7). 
Однак, за результатами розгляду справи №809/288/16 в касаційній інстанції постановою Верховного суду від 27.07.2021 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року скасовано. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року залишено в силі. 
Позивач двічі звертався з заявами до ГУ ДПС в Івано-Франківській області про скасування усіх обтяжень податкової застави, що вжиті відносно нього на підставі та для реалізації податкових повідомлень-рішень №0000101701 та №0000111701 від 04.03.2016 (а.с. 14, 15). 
Листом від 26.11.2021 року відповідач надав відповідь, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області об`єктивно позбавлене можливості привести у відповідність інтегровану картку платника в частині платежів, адміністрування яких здійснює Держмитслужба. Після вирішення зазначеного питання на рівні ДПС України, його буде проінформовано (а.с. 16). 
На повторне звернення позивача до відповідача з заявою від 30.05.2022 року, позивачу надано відповідь від 30.06.2022 року, в якому зазначено, що дійсно за ОСОБА_1 згідно інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС обліковується податковий борг по митних платежах, та зазначено про те, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області об`єктивно позбавлене можливості привести у відповідність інтегровану картку платника в частині платежів (а.с. 17). 
На підставі вказаних вище обставин, позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. 

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України. 
Матеріалами справи підтверджується, що оскільки на час звернення позивача до суду з позовом у цій справи визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №0000101701 від 04.03.2016 року та №0000111701 від 04.03.2016 року, на підставі яких органом податкової служби внесено належне позивачу майно в податкову заставу, позивач неодноразово звертався до податкового органу із заявами про звільнення з податкової застави майна, а саме автомобіль Mercedes - Benz E 220 CDI 243 д.н.з. НОМЕР_1 , виключивши з державного реєстру обтяжень рухомого майна у податкову заставу №2/15 (2/09-19-13-02-29) від 28.04.2021 відносно платника податків ОСОБА_1 , проте належного реагування не отримав, що стало підставою для звернення до суду та є предметом спору у вказаній справі. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції правильно врахував наступне правове регулювання. 
Відповідно до пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. 
Згідно із п.89.1 ст.89 ПК України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. 
Пунктом 89.3 ст.89 ПК України визначено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. 
Отже, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. 
Абзацом 5 п.89.2 ст.89 ПК України передбачено, що у разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею. 
Згідно п.93.1 ст.93 ПК України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання органом державної податкової служби підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку: - 93.1.2 визнання податкового боргу безнадійним; - 93.1.3 набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; - 93.1.4 отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. 
Відповідно до п.93.2 ст.93 ПК України, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті. 
Таким чином, вищенаведений перелік підстав припинення податкової застави є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. 
Згідно розділу VI Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 16.06.2017 №586, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2017 р. за №859/30727, у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II ПК України, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення. Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу. 
Судовим розглядом встановлено, що за наслідками проведеної Головним управління ДФС в Івано-Франківській області документальної невиїзної перевірки з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків ОСОБА_1 винесено податкові повідомлення-рішення №0000101701 від 04.03.2016 року та №0000111701 від 04.03.2016 року, які постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 у справі №809/288/16, що набрала законної сили, скасовані. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у позивача  відсутній податковий борг. 
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що Головне управління ДПС в Івано-Франківській області було позбавлене можливості привести у відповідність інтегровану картку платника в частині платежів, адміністрування яких здійснює Держмитслужба, оскільки відображення інформації в інтегрованій картці платника податків здійснює саме відповідач. Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність в останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. 
Відповідно, у разі скасування податкових повідомлень-рішень, контролюючий орган (відповідач) повинен вчинити дії щодо відображення/коригування в особовій картці платника податку дійсного стану зобов`язань перед бюджетом. 
Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 25.03.2020 у справі №826/9288/18. 
Тому доводи апеляційної скарги відповідача висновок суду про наявність підстав для задоволення позову не спростовують, а зводяться до його переоцінки. 
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підстав наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –                                                                                                 
                                                                                                                                                                                                                                    
                                                          постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області – залишити без задоволення. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року в адміністративній справі №300/2958/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови суду складено 12.05.2023 року