ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року	Львів	Справа № 140/828/21 пров. № А/857/2763/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                     Хобор Р.Б.,
суддів                                                                          Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.
з участю секретаря судового засідання                        Кардаш В.В.
                     
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 19 січня 2023 року про відмову в роз`ясненні судового рішення, постановлену суддею Ксензюком А.Я. у м. Луцьку у справі № 140/828/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною

                                                        У С Т А Н О В И В:

09 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про роз`яснення рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у якій просить роз`яснити: чи передбачає резолютивна частина рішення нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам відповідно до статті 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в подальшому, після набрання рішення законної сили та без обмеження в часовому проміжку до припинення права на отримання такого підвищення до пенсії. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19 січня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року відмовлено.
Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду є чітким та зрозумілим.
Не погодившись із цією ухвалою позивачка подала апеляційну скаргу, у якій просить цю ухвалу скасувати та задовольнити заяву про роз`яснення судового рішення таким чином: нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення – у зоні гарантованого добровільного відселення, що складає два прожиткових мінімуми для працездатних осіб, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необхідно здійснювати з 22.07.2020 року до зміни законодавчого регулювання відповідних правовідносин або втрати позивачкою права на такі виплати без обмеження в часовому проміжку.
Перевіривши матеріали справи, доводи заяви про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Апеляційний суд встановив те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 22 липня 2020 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 22 липня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам.
Відповідно до статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. 
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону видно, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Вказана стаття  КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.
Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Відповідно до статті 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах  у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.
Як слідує із цієї норми, доплата визначена цією статтею для громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення - у зоні гарантованого добровільного відселення, є щомісячною і проводиться на час роботи особи на територіях радіоактивного забруднення. Іншими словами виплата цієї доплати здійснюється до моменту втрати відповідного статусу, тобто статусу особи, яка працює на територіях радіоактивного забруднення - у зоні гарантованого добровільного відселення або внесення змін у законодавче регулювання цих правовідносин.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у цій справі зобов`язано відповідача провести виплату цієї доплати починаючи з 22 липня 2020 року.
Викладене таким чином речення може викликати неоднозначне розуміння, як і у позивачки, так і у відповідача, щодо кінцевого строку виплати доплати до пенсії, яка передбачена статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Тому апеляційний суд вважає, що є підстави для роз`яснення вказаного вище судового рішення.
Зважаючи на мотиви, які наведені у рішенні суду,  апеляційний суд вважає, що рішення суду слід розуміти так, що нарахування та виплату позивачці доплати до пенсії, як особі, яка працює на територіях гарантованого добровільного відселення в розмірі двох мінімальних заробітних плат необхідно здійснювати з 22 липня 2020 року до моменту втрати відповідного права.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи.
При цьому, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити частково, оскільки позивачка у апеляційній скарзі просить роз`яснити судове рішення з посиланням на розмір доплати у два прожиткові мінімуми для працездатних осіб, а не так як це вказано у судовому рішенні, тобто дві мінімальні заробітні плати. Крім того, ця вимога відрізняється від тієї, яка була викладена в заяві про роз`яснення судового рішення та яку розглядав суд першої інстанції.
Тому, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою заяву про роз`яснення судового рішення задовольнити та роз`яснити рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року таким чином: нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення – у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі дві мінімальні заробітні плати, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно здійснювати з 22.07.2020 року до втрати позивачкою права на такі виплати.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 19 січня 2023 року про відмову у роз`ясненні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 140/828/21 скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Роз`яснити  рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 140/828/21 таким чином: нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення – у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі дві мінімальні заробітні плати, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно здійснювати з 22.07.2020 року до втрати ОСОБА_1 права на такі виплати.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повний текст постанови складений 14.04.2023 року