ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 335/7800/22                         (2-а/335/163/2022)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу   Виконавчого комітету Запорізької міської ради
на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2022 року (головуючий суддя Мінаєв М.М.)
в адміністративній справі №335/7800/22 (2-а/335/163/2022) за позовом    ОСОБА_1   до відповідачів Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради,  Виконавчого комітету Запорізької міської ради  про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 28.11.2022 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом  до  відповідачів  Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради,  Виконавчого комітету Запорізької міської ради, в якому просив: 
- скасувати постанову про адміністративне правопорушення №952 від 15.11.2022, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.2 ст.156 КУпАП, а саму справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу правопорушення.
Позивач вважає, що не порушував і не міг порушити вимог Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №253 від 24.06.2022, оскільки таке рішення, навіть якщо й існує, не було офіційно опубліковане у встановленому законом порядку, і тому не набрало чинності. Крім того, позивач посилався на те, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, а матеріали справи не містять доказів зворотного, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вчинення ним продажу алкогольних напоїв, оскільки наявний у справі чек не містить прізвища позивача як продавця, рапорт працівника поліції не може бути доказом у справі, а відеозапис не містить дати його проведення і не містить фіксації самого правопорушення. Немає в матеріалах справи й відомостей про те, за допомогою якого технічного пристрою здійснювався цей відеозапис. Крім того зазначає, що адміністративною комісією при розгляді справи були порушені вимоги ст. 280 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова не містить оцінки обставин, що мають значення для визначення міри адміністративної відповідальності, і в цій частині постанова фактично не є мотивованою. 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2022 року позов задоволено.
Постанову №952 від 15.11.2022, винесену Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - визнано протиправною та скасовано, а провадження у справі закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що наданою відповідачем копією чеку підтверджується, що 27.10.2022 о 09-15 год. в магазині «Вина світу» у м. Запоріжжя по проспекту Соборному, 62, була здійснена продаж вина ігристого «Moscato Asti DOСG», однак продавець у чеку не зазначений. Оскільки встановлення заборони здійснювати торгівлю алкогольними напоями належить до виключних повноважень місцевих рад, рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2022 №253 не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП. Водночас доказів ухвалення Запорізькою міською радою рішення про встановлення заборони здійснювати торгівлю алкогольними напоями на території м. Запоріжжя відповідач не надав.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Запорізької міської ради (відповідач-2) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що факт продажу позивачем вина ігристого «Moscato Asti DOСG» у заборонений час підтверджується наявними у справі відеоматеріалами і чеком від 27.10.2022, рапортами працівників поліції.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2022 №253 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами», копія якого додана до відзиву, на території м. Запоріжжя на час введення воєнного стану всім суб`єктам господарювання заборонено торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі (за винятком лікарських засобів, дозволених до застосування та включених до Державного реєстру лікарських засобів, та дезінфекційних засобів), з 18:00 до 10:00 – всім суб`єктам господарювання, і з 21:00 до 10:00 – закладам ресторанного господарства.
27.10.2022 працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 445903 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, про те, що ОСОБА_1 27.10.2022 о 09:15 год. в магазині «Вина світу» за адресою АДРЕСА_1 , здійснив продаж алкоголю, а саме вина ігристого «Moscato Asti DOСG», чим порушив пп. 1 п. 1 Рішення Запорізької міської ради № 253 від 24.06.2022. При цьому покупець алкоголю як у протоколі, так і в оскаржуваній постанові, не вказаний.
Свідків чи потерпілих у вказаному протоколі не зазначено.
Сам ОСОБА_1 в протоколі зазначив, що від надання пояснень відмовляється.
Доказів перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з особою, яка здійснює господарську діяльність з торгівлі алкогольними напоями через мережу магазині «Вина світу», суду не надано.
15.11.2022 Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Запорізької міської ради розглянула справу про адміністративне правопорушення за вказаним протоколом, та ухвалила постанову №952 про визнання позивача винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, наклавши стягнення у виді штрафу в розмірі 6800грн.
Своє рішення відповідач мотивував тим, що факт здійснення позивачем продажу алкогольного напою у заборонений час підтверджується дослідженими доказами: відеоматеріалами, фіскальним чеком, рапортами працівників поліції.
Зокрема, відповідного до наданого відповідачами чеку, у магазині «Вина світу» за адресою АДРЕСА_1 , о 09-15 год. був здійснений продаж вина ігристого «Moscato Asti DOСG». Продавець у цьому чеку не вказаний.
Відповідачами до відзивів на позов був наданий лазерний диск з відеозаписом, однак не надано відомостей, про технічний пристрій, за допомогою якого цей відеозапис був створений. Немає таких відомостей й в оскаржуваній постанові. 
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Закону України Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, Закону України «Про місцеве самоврядування», норми Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1457. 
В силу ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.
Відповідно до п. 44-1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Пунктом 13 частини 1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.
Вказані повноваження передбачені також Порядком заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 р. №1457 (Порядок №1457).
Цей Порядок визначає особливості запровадження заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі (за винятком лікарських засобів, дозволених до застосування та включених до Державного реєстру лікарських засобів, та дезінфекційних засобів), в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях відповідно до Указу Президента України про введення воєнного стану, затвердженого Верховною Радою України. 
Так, пунктами 3-5 Порядку №1457 встановлено, що заборона торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку. 
Наказом військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) визначається час введення та строк дії заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан. 
Наказ військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) доводиться до виконання Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям, МВС, Міндовкіллю, Національній поліції, ДПС.
Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку.
Таким чином, введення заборони торгівлі алкогольними напоями належить до виключних повноважень сільських, селищних і міських рад, які не можуть бути делеговані їх виконавчим органам. 
При цьому будь-яких виключень з цього правила на період воєнного стану законодавством України не передбачено.
Щодо статусу адміністративної комісії як суб`єкта владних повноважень слід зазначити наступне.
Пунктом 9 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що відповідач в адміністративному судочинстві - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
При цьому, суб`єктом владних повноважень вважається орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до пункиу 1 Розділу ІІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1377 (Інструкція №1377), заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події реєструються цілодобово в чергових частинах органів поліції уповноваженими працівниками відразу після їх надходження, вносяться до журналу ЄО (єдиного обліку) та інтегрованої інформаційно-пошукової системи з усіма відомостями з журналу ЄО.
Відповідно до абз. 2 п. 5 Розділу ІІІ вказаної Інструкції, про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 (Інструкція №1376), до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
За змістом частин 1-3 статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В силу до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, оскільки матеріали справи не містять належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, то виходячи із презумпції правомірності дій позивача, рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням вимог КУПАП.
Так, наданою відповідачем копією чеку підтверджується, що 27.10.2022 о 09-15 год. в магазині «Вина світу» у м. Запоріжжя по проспекту Соборному, 62, була здійснена продаж вина ігристого «Moscato Asti DOСG», однак продавець у чеку не зазначений.
Оскільки встановлення заборони здійснювати торгівлю алкогольними напоями належить до виключних повноважень місцевих рад, рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2022 № 253 не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.
Водночас доказів ухвалення Запорізькою міською радою рішення про встановлення заборони здійснювати торгівлю алкогольними напоями на території м. Запоріжжя відповідач не надав.
Не можуть бути взяті до уваги й доводи відповідачів про відсутність у них адміністративної процесуальної правосуб`єктності, оскільки адміністративна комісія наділена владними повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідає ознакам суб`єкта владних повноважень, зазначеним у ст. 4 КАС України, а відсутність статусу юридичної особи в адміністративному судочинстві не є перешкодою для участі у справі в статусі відповідача.
Водночас, залучення до участі у справі відповідачем виконавчого комітету Запорізької міської ради також не суперечить вимогам КАС України та предмету позову, оскільки позивачу фактично було інкриміновано порушення рішення цього органу, і при розгляді справи цьому рішенню надана правова оцінка.
Крім того, при вирішення питання про розподіл судових витрат у разі задоволення позову рішення суду безпосередньо стосуватиметься прав та обов`язків виконавчого комітету.
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що 
усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; 
для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; 
у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; 
виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; 
обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; 
обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відтак, саме відповідач несе тягар доказування правомірності своїх дій та рішень, і саме відповідач не надав доказів законності й обґрунтованості Постанови.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що подія і склад адміністративного правопорушення в діянні позивача є недоведеними, оскаржувана Постанова не є законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
В даному випадку справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.
В силу ч. 3  ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС  не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 241-245, 250, 286, 311, 316, 321, 322  КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Запорізької міської ради– залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2022 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 30.03.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова