Справа № 299/2690/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
суддів: Джуги С.Д. і Мацунича М.В.,
з участю секретаря Савинець В.Ю.,                                                        розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду від 16 березня 2023 року (у складі судді Левка Т.Ю.) про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Берегівської районної ради Закарпатської області та Комунального некомерційного підприємства «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської районної ради Закарпатської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх трудових прав у серпні 2020 р.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022 р. рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2021 р. і постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 квітня 2022 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Тобто, справи перебувала на розгляді в суді першої інстанції повторно.
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.01.2023 р. цивільну справу судом першої інстанції прийнято до провадження, постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено в судове засідання для розгляду справи по суті на 14:00 год. 07.02.2023 р. 
Ухвалою Виноградівського районного суду від 16 березня 2023 р. (оскаржувана ухвала) позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не дотримався свого обов`язку стосовно належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство «Виноградівська районна лікарня» Виноградівської районної ради Закарпатської області просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Доводи заперечення зводяться до того, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази стосовно належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з таких мотивів. 
Суд першої інстанції констатував, що позивач повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції через його невідповідність фактичним обставинам справи та нормам процесуального права.
Згідно з положеннями ч.5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України у разі якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи суд залишає позовну заяву без розгляду. 
Тобто, умовами для вчинення цієї процесуальної дії є належність повідомлення позивача про час і місце судового розгляду справи (виклик до суду в порядку, передбаченому ст.ст. 128-130 ЦПК України), повторність неявки та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
При цьому питання поважності причин не має правового значення.
Із матеріалів справи видно, що на судове засідання, яке передувало засіданню, на якому було постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду (23.02.2023 р.), позивач буда повідомлена шляхом надсилання SMS - повідомлення, про що в справі міститься відповідна довідка (т.5 а.с.238), однак у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомляла. 
На судове засідання, яке відбулося 16.03.2023 р. (постановлення оскаржуваної ухвали), позивач була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка (т.5 а.с.243).
Відповідно до ч.13 ст. 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
У матеріалах справи відсутня заява позивача про повідомлення її про час і місце розгляду справи з використанням засобів мобільного зв`язку, через що таке інформування про час і місце розгляду справи не можна вважати належним.
При цьому, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції констатується, що в спірних правовідносинах не має жодного правового значення поважність причин повторної неявки, визначальним є лише належне повідомленні позивача про день і час розгляду справи.
Колегія суддів зауважує, що позивач вважається такою, що не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, через відсутність відповідної заяви про повідомлення сторони з використанням засобів мобільного зв`язку.
Також належить відмітити, що справа переглядається судом повторно, після скасування Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 30.11.2022 р. рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2021 р. і постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 квітня 2022 р., спір стосується захисту трудових відносин позивача, і зважаючи на це, суд не був позбавлений можливості врешті-решт вирішити спір по суті, а не залишати позов без розгляду.
Отже, в суду першої інстанції не було процесуальних підстав залишати позов без розгляду, оскільки матеріали справи не містять доказів повторної неявки позивача, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи.
       У контексті наведеного суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, через що постановлена ним ухвала відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України підлягає скасуванню як незаконна, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 318, 382, 383, 384, 389 ч.1 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.                 2.Ухвалу Виноградівського районного суду від 16 березня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.                                                                                         3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         4.Повне судове рішення складено 07 червня 2023 р.
Судді: