ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 р. 	Справа № 520/24038/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 20.01.22  по справі № 520/24038/21
за позовом      ОСОБА_1  
до   Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України            
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі за текстом також - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просила визнати протиправним та скасувати, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, податкове повідомлення-рішення № 0882383-2415-2031 від 27 вересня 2021 року про визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 25 000,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України № 0882383-2415-2031 від 27 вересня 2021 року.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з викладенням висновків, які не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить нормативно-правове обґрунтування, покладене в основу прийняття спірного рішення, і перелік доводів, зазначених у відзиві на позовну заяву, які, на його думку, судом першої інстанції не взято до уваги під час ухвалення рішення.
За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Харківській області просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження відповідача, наведені в апеляційній скарзі, є хибними та спростовуються положеннями чинного законодавства України. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Land Rover модель Range Rover Sport, об`єм двигуна 2995 куб. см., тип пального - бензин, 2020 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 дата першої реєстрації - 08 грудня 2020 року.
Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України, щодо ОСОБА_1 прийнято податкове повідомлення - рішення № 0882383-2415-2031 від 27 вересня 2021 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб, у розмірі 25 000,00 грн за 2021 рік (а.с. 8). 
Не погоджуючись з указаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2021 році, легковий автомобіль марки Land Rover модель Range Rover Sport, об`єм двигуна 2995 куб. см., тип пального - бензин, 2020 рік випуску, не вказаний, такий транспортний засіб з указаними показниками та технічними характеристиками, власником якого є позивач, не є об`єктом оподаткування транспортним податком у розумінні пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року за № 71-VІІІ, яким статтею 267 ПК України введено новий транспортний податок.
Відповідно до підпункту 267.1.1. пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Згідно з пунктом 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України).
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (підпункт 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України).
За змістом підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Відповідно до підпункту 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.
У разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років (підпункт 267.6.7 пункту 267.6 статті 267 ПК України).
Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (пункт 54.5 статті 54 ПК України).
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року за № 909-VІІІ внесено зміни до статті 267 ПК України, які набрали чинності з 1 січня 2016 року.
Зокрема, положення підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України викладено в редакції, відповідно до якої об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, з урахуванням марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному вебсайті.
В редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 20 грудня 2016 року за № 1791-VIII підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року, № 1797-VIII підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 доповнено абзацом третім, відповідно до якого щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному вебсайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Положеннями підпункту 14.1.220 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 за № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика), відповідно до пункту 2 якої встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року, № 403 (далі - Порядок № 403), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки перемикання передач.
Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного вебсайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про його марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Порядку № 403).
Отже обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному вебсайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2021 році.
Відповідно до п.п. 266.7.2 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Згідно з п.п. 266.10.2 цієї статті у разі, якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.
Як убачається з матеріалів справи, об`єм двигуна автомобіля марки Land Rover модель Range Rover Sport, 2020 року випуску, що належить позивачу, становить 2995 куб. см., тип пального (В) - бензин, 2020 року випуску.
Водночас Перелік легкових автомобілів, розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку, розділ "Розрахунок вартості: транспортні засоби", включає автомобіль марки Land Rover модель Range Rover Sport, об`єм двигуна 3000 куб. см., тип пального - бензин.
Суд першої інстанції, зазначивши, що нормами чинного законодавства не передбачено можливості округлювати показники об`єму двигуна для віднесення автомобіля до об`єкту оподаткування, дійшов висновку, що транспортний засіб позивача не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2021 році.
Однак щодо віднесення легкових автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком з урахуванням технічних характеристик, колегія суддів зазначає таке.
Об`єм двигуна у сукупності елементів, які впливають на вартість автомобіля як об`єкта оподаткування, застосовується у Методиці як економічна характеристика автомобіля, а не суто технічний його показник. Тому очевидним є, що при віднесенні певної моделі до визначених Мінекономрозвитку об`єктів для оподаткування транспортним податком, виправданим є застосування загальноприйнятого позначення об`єму двигуна у літрах, а не його детальних технічних характеристик у кубічних сантиметрах, оскільки цього достатньо для ідентифікації автомобіля. Такий підхід є цілком достатнім та зрозумілим для застосування податковими органами, він повністю відображає економічні характеристики автомобіля і відхилення на декілька тисячних від застосованого Мінекономрозвитку показника в літрах об`єму двигуна не вказує на те, що відповідний автомобіль не є об`єктом оподаткування, оскільки це не впливає на його середньоринкову вартість.
Отже колегія суддів дійшла висновку про правомірність нарахування грошового зобов`язання з транспортного податку за 2021 рік, оскільки належний позивачу автомобіль міститься в Переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році.
Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 червня 2022 року у справі № 826/15940/18, яка відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 5 листопада 2018 року у справі № 822/2687/17, зазначеній судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Посилання позивача на те, що автомобіль Land Rover модель Range Rover Sport, 2020 року випуску, не є об`єктом оподаткування транспортним податком, так як є гібридним, не приймаються до уваги, з огляду на таке.
Як свідчать матеріали справи, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу Land Rover модель Range Rover Sport, що належить позивачу, вказано тип пального (В) - бензин; у інвойсі № 7874 від 24.07.2020 зазначено тип двигуна - бензиновий; у висновку експерта № 1588 від 16.11.2021 вказано, що автомобіль обладнаний бензиновим двигуном V-2995 куб см Turbocharged I6 P400.
Та обставина, що згідно з висновком експерта № 1588 від 16.11.2021 бензиновий двигун Land Rover модель Range Rover Sport має м`яку гібридну систему MHEV (без можливості зарядки від зовнішнього джерела живлення), що збирає енергію під час сповільнення та перерозподіляє її, або допомога двигуну в моменти старт-стоп, не спростовує того, що згідно з розміщеним на офіційному вебсайті Мінекономрозвитку переліком автомобіль Land Rover модель Range Rover Sport, 2020 року випуску, тип пального - бензин, строком експлуатації до 2 років, є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2021 році.
Як зазначалося вище, межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному вебсайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2021 році, а отже відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 0882383-2415-2031 від 27 вересня 2021 року, діяв відповідно до норм чинного законодавства України та дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
За сукупністю наведених обставин та виходячи з системного аналізу зазначених вище норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 по справі № 520/24038/21 - скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін