ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/374/22  Номер провадження 22-ц/814/2765/23	Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Кузнєцової О.Ю., Гальонкіна С.А., при секретарі судового засідання Бродській В.О., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року у справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання автомобілів об`єктами спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації за частку вартості автомобілів, -
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання автомобілів об`єктами спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації за частку вартості автомобілів, в якому просила: - визнати об`єктами спільної сумісної власності сторін наступні автомобілі: Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 ; - в порядку поділу спільного майна подружжя автомобіль Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_2 , стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за частки вартості автомобіля: 157367 грн 88 коп; - в порядку поділу спільного майна подружжя автомобіль Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , залишити у власності ОСОБА_2 , стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за частки вартості автомобіля: 128225 грн 68 коп; - стягнути з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати.
В жовтні 2022 року позивач направив заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила суд визнати також об`єктом спільної сумісної власності автомобіль Lada Largus 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , який залишити у власності ОСОБА_2 , стягнувши з нього на користь ОСОБА_1 компенсацію у розмірі частки вартості автомобіля у розмірі 104000 грн.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилалася на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб 20.07.2013 року. 13.08.2021 року вони придбали у власність автомобіль Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , 14.01.2022 року вони придбали автомобіль Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 . 
Стверджує, що відповідач не надає в її розпорядження ці автомобілі, а також не погоджується добровільно узгодити питання поділу спільного майна подружжя, тому звернулася до суду для захисту свого права.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання автомобілів об`єктами спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації за частку вартості автомобілів задоволено частково.
Визнано транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Залишено у власності ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 128225 грн 68 коп. грошової компенсації за частину автомобіля марки Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 зареєстрованого на ім`я ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 326 грн 63 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
З вказаним рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року шляхом доповнення його резолютивної частини наступним: «Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 157367 (сто п`ятдесят сім тисяч триста шістдесят сім гривень) грн 88 коп. компенсації вартості автомобіля марки Volkswagen Passat 2012 року випуску, чорного кольору. Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 104000 (сто чотири тисячі) грн 00 коп. компенсації вартості автомобіля марки Lada Largus 2013 року випуску, білого кольору», в іншій частині рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року залишити без змін.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції у вказаній частині є таким, що не відповідає нормам матеріального права, а також фактичним обставинам справи.
На підтвердження своєї позиції посилається на те, що суд першої інстанції помилково не звернув уваги на те, що у матеріалах справи наявні всі докази того, що відчуження двох автомобілів – Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 та Lada Largus 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 – якщо і відбувалося, то вже після фактичного припинення сімейного життя, а тому ОСОБА_1 має право на компенсацію частини спільного майна, що було відчужене без її згоди.

Від відповідача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній наводячи доводи на спростування доводів апеляційної скарги та підтримку висновків суду першої інстанції, прохав у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні відповідач та представники сторін. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що заявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.
Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 20 липня 2013 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_4 . Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 8, 9). Шлюб між сторонами було розірвано.
За час шлюбу подружжям набуто у власність автомобілі марки Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , LADA LARGUS 2013 року випуску номерний знак НОМЕР_3 . Таким чином, автомобілі були спільною сумісною власністю сторін, оскільки його було придбано під час їхнього спільного проживання однією сім`єю за спільні кошти сім`ї.
Згідно з відповіддю Головного сервісного центру МВС № 538/374/22/2118/22 від 18.08.2022 року автомобіль марки Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль марки Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 09.04.2022 року перереєстрований на іншу особу. Автомобіль LADA LARGUS2013 року випуску номерний знак НОМЕР_3 був проданий в 07 квітня 2022 року, ця обставина підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу. 
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання автомобіля Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  за частки вартості автомобіля в сумі 128225 грн 68 коп., суд першої інстанції виходив з того, даний автомобіль були придбано сторонами під час перебування у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки автомобіль залишається у власності відповідача, на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсації його половини вартості.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання спільною сумісною власністю автомобіля Volkswagen Passat 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 157367 грн 88 коп. вартості проданого автомобіля Volkswagen Passat 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та визнання спільною сумісною власністю автомобіля LADA LARGUS 2013 року випуску номерний знак НОМЕР_3 та стягнення грошової компенсації в сумі 104000.00 гривень вартості проданого автомобіля марки LADA LARGUS 2013 року випуску номерний знак НОМЕР_3 , суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що кошти від реалізації автомобілів були використані ОСОБА_2 не в інтересах сім`ї, а тому підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення на користь позивача грошової компенсації в сумі 157367 грн. 88 копійок. грн. вартості 1/2 проданого автомобіля марки Volkswagen Passat 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та грошової компенсації компенсації в сумі 104000.00 гривень вартості 1/2 проданого автомобіля марки LADA LARGUS 2013 року випуску номерний знак НОМЕР_3 випуску, у суду не має, а також матеріали справи не містять відомості про те, що позивач не давала згоду на продаж транспортних засобів.
Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. 
Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.
Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України .Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.
Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.
Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування.
У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.
Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.
Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.
Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.
Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18).
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) «[…] суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду».
Із матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що останніми за час шлюбу було набуто у спільну сумісну власність наступні автомобілі: Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 (договір купівлі-продажу від 13.08.2021 року) (а.с.10); Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 (договір купівлі-продажу від 14.01.2022 року (а.с.32); Lada Largus 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 (а.с.85).
На момент розгляду справи судом у володінні та користуванні відповідача залишився автомобіль Volkswagen Passat 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , який є зареєстрованим за громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
Автомобіля Volkswagen Passat 2012 року випуску, VIN код: НОМЕР_7 09.04.2022 року, остання операція з ТЗ – перереєстрація ТЗ на нового власника по договору укладеному в ТСЦ (а.с.129-130). Автомобіль LADA LARGUS 2013 року, білого кольору, номерний знак НОМЕР_3 був відчужений/проданий відповідачем 07 квітні 2022 року шляхом продажу фізичній особі ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 .
Погоджуючись з доводами відповідача, щодо того, що вказані вище два автомобілі були відчуженні останнім під час перебування сторін у шлюбі, та відповідно кошти отримані від реалізації транспортних засобів були використанні в інтересах сім`ї, судом першої інстанції не був взятий до уваги факт того, що в березні 2022 року відповідач звернувся до Лохвицького районного суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому сам зазначав, що з початку 2022 року вони із ОСОБА_1 як сім`я не проживають. Вказані обставини, визнанні як встановлені і судом в рішенні від 24.05.2022 року, яким шлюб між сторонами був розірваний. 
Наявність вказаного факту, узгоджується з доводами позивача та повністю спростовує мінливу позицію відповідача, який на початку розгляду взагалі не погоджувався з тим, що спірні автомобілі є спільної сумісною власністю сторін, а потім змінив доводи та став вказувати на спільний продаж і використання коштів сторонами.. 
Доказів на підтвердження своїх остаточних доводів, щодо сумісного відчуження сторонами спірних автомобілів та використання отриманих коштів в інтересах сім`ї, відповідач не надав, що у сукупності за вказаних обставин вказує на їх сумнівність та штучний характер, спрямований на ухилення від цивільної відповідальності..
Отже, суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та зробив помилкові висновки про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу грошової компенсації вартості її частки у праві спільної сумісної власності. Адже вказані вище автомобілі фактично були набуті сторонами в період шлюбу, є об`єктом їх права спільної сумісної власності, а тому позивач має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної сумісної власності і, як наслідок, припинення її права власності на спірне майно.
Щодо розміру грошової компенсації, який підлягає стягненню, суд апеляційної інстанції виходить із доказів наданих позивачем, які вказують на реальну ринкову вартість транспортних засобів на момент їх продажу. При цьому береться до уваги той факт, що відповідач даних доказів, не спростував, на не оскаржував висновки суду першої інстанції в цій частині.
Таким чином, суд першої інстанції не дав належну оцінку обставинам справи та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні вказаних вище позовних вимог, у зв`язку з чим рішення у відповідній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення частини позовних вимог ОСОБА_1 про визнання автомобілів об`єктами спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації за частку вартості автомобілів.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року – скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіля Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , автомобіля Lada Largus 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за частки вартості даних автомобілів.
Постановити в цій частині нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання автомобіля Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 і автомобіля Lada Largus 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 об`єктами спільної сумісної власності подружжя та стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за частки вартості даних автомобілів – задовольнити.
Визнати транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 157367 грн 88 коп. грошової компенсації половини вартості автомобіля марки Volkswagen Passat 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .
Визнати транспортний засіб – автомобіль марки Lada Largus 2013 року випуску номерний знак  НОМЕР_3  спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 104000 грн 00 коп. грошової компенсації половини вартості автомобіля марки Lada Largus 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 665 грн 77 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1488 грн 60 коп.
В іншій частині рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2022 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 27 квітня 2023 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ С.А. Гальонкін __________________ О.Ю. Кузнєцова