П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/198/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Слободонюк Михайло Васильович 
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
04 травня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.12.2022 перерахунок та виплату йому пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в жовтні 1986 року в сумі 996,03 крб., з урахуванням фактично отриманих сум.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії в розмірі відшкодування фактичних збитків, обчислену відповідно до Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
07.12.2022 та 23.12.2022 позивач звернувся до відповідача із заявами (скаргами) з проханням забезпечити проведення перерахунку його пенсії за документами, що містяться в матеріалах пенсійної справи, з 01 грудня 2022 року з урахуванням заробітної плати одержаної за роботу в зоні відчуження в жовтні 1986 року в розмірі 996,03 крб.
За результатами розгляду таких звернень відповідач своїми листами від 16.12.2022 №10007-9731/К-02/8-0200/22 та від 04.01.2023 № 65-10217/К-02/8-0200/23 відмовив позивачу у проведенні відповідного перерахунку з підстав невідповідності наявної довідки вимогам до оформлення документів та відсутністю в матеріалах пенсійної справи інших достовірних документів про заробітну плату в зоні відчуження.
Вважаючи наведені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки за відсутності у матеріалах пенсійної справи достовірних та повних документів про заробітну плату позивача в зоні відчуження, правових підстав здійснювати обрахунок пенсії позивача з 01.12.2022 із застосування розміру заробітної плати за жовтень 1986 року в сумі 996,03 крб., - наразі немає.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ст. 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеного положення, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1210 від 23.11.2011 «Про підвищення соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким затверджено Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок №1210).
Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 №1307 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 і від 26.09.2012 №886» (далі - Постанова №1307) внесено зміни до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210. Вказана постанова №1307 набрала з 01.01.2022, крім підпунктів 6 та 8 пункту 1 змін, які набирають чинності з 01.12.2022.
Відповідно до пунктів 1-3 Порядку № 1210 в редакції зі змінами, внесеними Постановою № 1307), цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.
У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:
1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;
2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;
3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;
4) менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).
Порядок розрахунку пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено пунктом 9 Порядку № 1210 в редакції постанови № 1307, відповідно до якої, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески за 2014-й, 2015-й та 2016 роки, збільшена (збільшений) на відповідні коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, визначені починаючи з 2019 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. N124 (Офіційний вісник України, 2019 р., N 19, ст. 663); Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою, де Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) (Кз1 + Кз2 + Кз3 + … + Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження у 1986 - 1990 роках; К - кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу).
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) (Кз1, Кз2, Кз3, …, Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження, який враховується під час обчислення пенсії, визначається за формулою, де Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зв - сума заробітної плати (доходу) за роботу в зоні відчуження за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), за період 1986 - 1990 років; Зсм - показник середньомісячної заробітної плати (доходу) робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. N 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" (Офіційний вісник України, 2003 р., N 47, ст. 2431), за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), за період 1986 - 1990 років.
Згідно з абзацом сімнадцятим пункту 9 Порядку № 1210, у разі коли особа звернулася за призначенням пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, органи Пенсійного фонду України визначають два показники середньомісячного коефіцієнта заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, (Кзс): обчислений відповідно до абзаців шостого - дванадцятого цього пункту, а також відповідно до абзаців тринадцятого - шістнадцятого цього пункту, і призначають пенсію з урахуванням вищого середньомісячного коефіцієнта заробітної плати.
Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається: для пенсій по інвалідності - як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.
Отже, із аналізу наведених положень пункту 9 Порядку № 1210 в редакції постанови № 1307 слід дійти висновку, що одним із базових вихідних даних, необхідних для проведення розрахунку розміру пенсії по інвалідності особі, є розмір заробітку за кожний (конкретний) місяць роботи в зоні відчуження, згідно якого, в тому числі, розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), за період 1986 - 1990 років.
В той же час, судом першої інстанції встановлено, що як слідує зі змісту довідки без номера та дати, яка наявна в матеріалах пенсійної справи позивача, ОСОБА_1 дійсно в період часу з 13.09.1986 по 13.10.1986 виконував роботу в зоні відчуження та його фактична заробітна плата в зоні відчуження із якої визначається пенсія за цей період становить 937 руб 78 коп. Дана довідка не містить безпосередніх відомостей про те, що отримана позивачем заробітна плата в жовтні 1986 року становила 996,03 крб., як про те зазначає позивач у своїй позовній заяві.
Таким чином в даному випадку колегія суддів погоджується із доводами відповідача, що наявна довідка про заробітну плату не містить відомостей про суму заробітку у розрізі календарних місяців, що є необхідним для розрахунку пенсії згідно наведених вище формул. В той же час Головне управління не наділене повноваження самостійно визначати та розраховувати помісячний заробіток позивача в зоні відчуження, позаяк це не відноситься до його компетенції.
Що ж до посилання позивача на наявні у матеріалах справи листи ГУ ПФУ у Вінницькій області від 06.02.2004, від 25.01.2012, то зазначені у них розрахунки розміру грошового забезпечення суд не може брати до уваги, оскільки, як вірно відмітив суд першої інстанції, такі не являються первинними документами, а носять лише роз`яснювальний характер.
Відповідно до частини першої статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 N 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
В свою чергу, ГУ ПФУ у Вінницькій області з метою перевірки та з`ясування відповідних відомостей направлено запит до правонаступника підрозділу МВС України щодо надання довідки з розрахунком заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження для обчислення пенсії позивачу.
На дане звернення від ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області на адресу ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшла довідка від 28.12.2022 за № 2994/12 якою підтверджено те, що ОСОБА_1 з 13 вересня по 13 жовтня 1986 року виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. В той же час іншої довідки чи відомостей про суму заробітку за дні роботи в зоні відчуження в розрізі календарних місяців до відповідача не надходило. При цьому, як зазначає відповідач, у випадку надходження додаткової інформації розрахунок пенсії позивачу буде переглянуто.
Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, за відсутності у матеріалах пенсійної справи достовірних та повних документів про заробітну плату позивача в зоні відчуження, відсутні правові підстави здійснювати обрахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2022 із застосування розміру заробітної плати за жовтень 1986 року в сумі 996,03 крб..
Зважаючи на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Граб Л.С.