Справа № 343/2222/22 
Провадження № 33/4808/184/23 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Комарницького Е.Г.,
розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Правопорушення вчинено за наступних обставин.
09 грудня 2022 року о 17:15 год. в м. Долина по вул. Нафтовиків, 11 Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daihatsu Sirion», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить поновивши строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді, а провадження по цій справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Зазначає, що постанова винесена 26 січня 2023 року, а копію постанови суду він отримав тільки 09 лютого 2023 року, 
Вважає, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наголошує, що бажав надати суду пояснення з приводу обставин справи, але не з`явився у судове засідання у зв`язку з поважними причинами. Вказує, що перебуваючи у стані психічного збудження та агресії внаслідок психічного захворювання, і справді міг відмовитися від проходження відповідного огляду, однак не усвідомлював значення такої відмови. Стверджує, що 09 грудня 2022 року його психічний стан характеризувався стійким загостренням, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5493/22, зі змісту якої вбачається, що 11 грудня 2022 року ОСОБА_1 госпіталізовано у стаціонар КНП ПОК ЦПЗ ІФ ОР з діагнозом «Шизоафективний розлад, змішаний тип, афективно-маячний синдром», оскільки рішенням Івано-франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2022 року його було госпіталізовано у стаціонар без його згоди для проходження необхідного лікування та дата виписки зі стаціонару – 12 січня 2023 року. Посилається на те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП йому не було забезпечено право на адвоката. Вважає, що таким чином, при складенні протоколу істотно порушено та обмежено його процесуальні права. 

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду.
Захисник Комарницький Е.Г., якому роз`яснені права, передбачені та ст. 271 КУпАП, в судовому засіданні апеляційного суду, не заперечував проти розгляду апеляційної скарги у відсутність ОСОБА_1 . Просив постанову судді скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 

Заслухавши доводи захисника Комарницького Е.Г. перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення.
Вирішуючи апеляційну скаргу по суті вважаю, що її необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався цих вимог закону та належним чином не з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення е передчасним, оскільки відсутній аналіз та оцінка всіх обставин справи у сукупності.
За приписами ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення. Згідно з ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат.
Згідно з матеріалами справи про час розгляду справи ОСОБА_1 належним чином не повідомлений, оскільки згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого №5493/22 КНП ПОК ЦПЗ ІФ ОР від 12 січня 2023 року (а.с. 42) ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з 11 грудня 2022 року по 12 січня 2023 року згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2022 року з діагнозом – шизоактивний розлад, змішаний тип, афективно-маячний синдром.
Вказаний факт порушує право на захист особи що притягується до адміністративної відповідальності.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2022 року серії ААД № 190506 (а.с. 1) ОСОБА_1 09 грудня 2022 року о 17 год. 15 хв. в м. Долина по вул. Нафтовиків, 11, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова слів, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та проїхати в медичний заклад відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – ПОТ Калуського РВП відділення № 1 (м. Долина) в Івано-Франківській області капітаном поліції Фалалюком М.І. ОСОБА_2 , з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 . 
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) ОСОБА_1 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, почервоніння шкірного покриву обличчя, відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП БЛ «Долинська лікарня» (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, почервоніння шкірного покриву обличчя. Останній відмовився від проходження огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, туди доставлений не був. 
Згідно довідки відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції України в Івано-Франківській області № 7990/60/01-2021 від 16 грудня 2022 року (а.с. 4) вбачається, що згідно системи ІПНП України посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалося.
Згідно з копією постанови від 09 грудня 2022 року серії БАД № 698493 (а.с. 5) поліцейським на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 09 грудня 2022 року о 17 год. 15 хв. в м. Долина по вул. Нафтовиків, 11, порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 Stop-проїзд без зупинки на залізнично-дорожньому проїзді заборонено, а при перевірці документів не пред`явили посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
На відеозаписах, що на компакт-диску «DVD-R» (а.с. 7), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема: рух та процес зупинки транспортного засобу «Daihatsu Sirion»;спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , який поводить себе агресивно, неадекватно, та стверджує, що запізнюється на роботу; як поліцейськими було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 ; як поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», останній відмовляється; як поліцейський повідомляє про складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.
Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія. 
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.
Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Доходжу висновку, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується змістом протоколу, направлення, що узгоджується з відеозаписами - різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння шкірного покриву обличчя, мали підстави пропонувати йому пройти огляд.
При цьому, поліцейський фактично виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в такому стані.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок. 
Таким чином доходжу висновку, що дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 Разом з тим вважаю, що суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався вищенаведених вимог закону та належним чином не з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, а самене з`ясував наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .
Згідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
Щодо суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується особа, доходжу наступного висновку.
Подія, яка має ознаки адміністративного правопорушення відбулася 09.12.2022 року за участю ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази що надані стороною захисту та проаналізувавши зміст відеозаписів, доходжу висновку про те, що психічний стан особи під час зупинки транспортного засобу, спосіб спілкування з поліцейськими, про що беззаперечно свідчить зміст відеозапису, та подальша госпіталізація ОСОБА_1 в КНП ПОК ЦПЗ ІФ ОР з наданням примусових заходів психіатричної допомоги викликає обґрунтований сумнів щодо осудності.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.12.2022 року заява від 11.12.2022 року представника лікаря-психіатра Коби А.Ю. – Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я івано-Франківської обласної Ради» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 – задоволена, останній госпіталізований для проведення необхідного для його стану лікування.
Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного хворого №5493/22 КНП ПОК ЦПЗ ІФ ОР від 12 січня 2023 року (а.с. 42) ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з 11 грудня 2022 року по 12 січня 2023 року згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2022 року з діагнозом – шизоактивний розлад, змішаний тип, афективно-маячний синдром.
Крім того, відповідно до змісту вказаного документу, таких лікувань попередньо було шість, останній раз з 01.03.22 року по 11.03.2022 року , з аналогічним діагнозом.
Дані обставини викликають сумнів в осудності правопорушника, тобто у здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, внаслідок хворобливого стану.
Частиною 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Проте, виходячи з даних, що особа з 07.06.1999 року, по теперішній час, 7 разів лікувався в психіатричній лікарні, тобто страждає на захворювання, внаслідок якого неодноразово звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра, перебуває на обліку у лікаря психіатра, існує обґрунтований сумнів у тому, що він усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав та бажав чи свідомо допускав шкідливі наслідки від таких дій.
Сторона захисту не заявляла клопотання про призначення відповідної експертизи.
Статтею 273 КупАП передбачено, що експерт призначається органом у провадженні якого перебуває справа про адміністративне провадження, у разу коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Проте, діючими нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено призначення судової психіатричної експертизи у справах про адміністративні правопорушення, а тому суд не має можливості самостійно встановити факт вчинення правопорушення правопорушником у стані неосудності.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).
Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.
Суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені стороною захисту.
Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Враховуючі вищенаведені обставини, доходжу висновку про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме суб`єктивної сторони.
Таким чином, при винесенні суддею суду оскаржуваної постанови, порушені принципи всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно, твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані психічного збудження та агресії внаслідок психічного захворювання, відмовився від проходження відповідного огляду, однак не усвідомлював значення такої відмови – неможливо спростувати наявними в матеріалах провадження доказами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанову судді необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді. 
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло