ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

30 червня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 732/657/22
Головуючий у першій інстанції – Карпинська Н. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/950/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,
секретар: Шкарупа Ю.В.

учасники справи:
позивачка – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 .
Особа, яка подає апеляційну скаргу – ОСОБА_2 

Оскаржується рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму боргу за договором позики від 10.03.2021 року у розмірі 4600 доларів США.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у березні 2021 року до неї звернувся відповідач ОСОБА_2 з проханням надати йому у борг, строком на один рік, 4600 доларів США для купівлі автомобіля. 10 березня 2021 року в присутності свідка ОСОБА_3 вона передала відповідачу в борг 4600 доларів США. На підтвердження укладення між сторонами договору позики на вказану суму, ОСОБА_2 написав розписку та зобов`язався віддати  позичену суму коштів у строк до 10 березня 2022 року, скріпивши розписку власним підписом та передавши їй копію свого паспорту громадянина України та копію картки платника податків.
Взятих на себе зобов`язань за розпискою, відповідач не виконав та не повернув у вказаний у розписці строк, взятих у борг коштів в сумі 4600 доларів США (або її еквівалент 187220,00 грн).

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволені: стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 10.03.2021 року в сумі 4600 доларів США, що в перерахунку до гривні за офіційним курсом на дату звернення із позовом складає 187220,00 грн. та судові витрати: 1872,20 грн  в рахунок компенсації судового збору та 1000 грн - компенсації витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 – адвокат Левченко С.Ю. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає про те, що ОСОБА_1 з метою помсти та власного збагачення, використала розписку, яку відповідач залишив у неї, та яка не була націлена на реальне укладення правочину, оскільки грошей від позивачки він так і не отримав.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що у розписці зазначено про зобов`язання віддати ОСОБА_1 гроші в сумі 4600 доларів до 10.03.2022 року, проте не вказано, що відповідач отримав від позивачки грошові кошти, тому дана розписка не доводить самого факту передачі позивачкою грошей.

У відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2022 року без змін. Крім того, просить стягнути на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 10.03.2021 року ОСОБА_2 , за своїм підписом із персоніфікацією своєї особи через посилання на серію та номер свого паспорта, надав позивачці боргову розписку, в якій зобов`язався повернути ОСОБА_1 до 10.03.2022 гроші в сумі 4600 доларів США (а.с. 69).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України)
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.
Відповідно до статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що фактично отримані грошові кошти після спливу обумовленого строку їх користування у добровільному порядку відповідачем не повернуті, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки суму боргу 4600 доларів США в перерахунку до гривні за офіційним курсом на дату звернення із позовом в розмірі 187220,00 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.  
Доводи апеляційної скарги  про те, що ОСОБА_1 з метою помсти та власного збагачення, використала розписку, яку відповідач залишив у неї, та яка не була націлена на реальне укладення правочину, оскільки грошей від позивачки він так і не отримав, не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки матеріали справи не містять належних доказів того, що гроші  насправді не були одержані відповідачем від позивачки.
Доводи апеляційної скарги про  те, що у розписці зазначено про зобов`язання віддати ОСОБА_1 гроші в сумі 4600 доларів до 10.03.2022 року, проте не вказано, що відповідач отримав від позивачки грошові кошти, тому дана розписка не доводить самого факту передачі позивачкою грошей, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки розписка є доказом не лише укладання договору позики, а й доказом отримання грошових коштів. 
До відзиву на апеляційну скаргу позивачка подала документи про витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., а саме: договір про надання юридичних послуг та розрахунок суми витрат за надану правову допомогу.
Вказаний розмір витрат є співмірним з категорією справи, обсягом виконаних представником позивача робіт та враховуючи ціну позову. 
Відповідач не звернувся до суду з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
За змістом статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.
Керуюсь ст. ст.  141, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                       П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2022 року – залишити без зміни. 

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) у відшкодування витрат на  правничу допомогу у зв`язку з апеляційним розглядом справи  5000 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча:                                          Судді: