КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
  
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2023 року                                                                                     м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, -
  
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
 
На вказану постанову ОСОБА_1 , 27.04.2023 року направив поштовим відправленням апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2023 року та закриття провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. 
Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови судді від 06.04.2023 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки у справі відсутня інформація про отримання ним оскаржуваної постанови та надіслання її рекомендованим листом, а про наявність цієї постанови він фактично дізнався після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно   ОСОБА_1  та доводи його клопотання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2023 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку, з огляду на наступне.
 
Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Перевіркою обставин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній 06.04.2023 року під час розгляду даної справи та винесення оскаржуваної постанови, однак останній був обізнаний про те, що стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення і ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду даної справи шляхом направлення відповідного SMS-повідомлення на номер, який останній повідомляв працівникам поліції при складанні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку SMS (а.с. 10), а тому ОСОБА_1 об`єктивно мав можливість дізнатись про рух даної справи та результати її розгляду, однак з апеляційною скаргою на постанову судді від 06.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся тільки 27.04.2023 року, тобто поза межами строку визначеного статтею 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення. 
 
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).
 
Враховуючи практику ЄСПЛ апеляційний суд вважає, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2023 року не можна визнати поважними, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити. 
Інших об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено.
Отже, посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що у справі відсутня інформація про отримання ним оскаржуваної постанови та надіслання її рекомендованим листом, а про наявність цієї постанови він фактично дізнався після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем коли особа дізналась про її існування чи днем отримання копії оскаржуваного рішення.
 
Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся тільки 27.04.2023 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КпАП  України, апеляційний суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП та повернути ОСОБА_1 його апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
                  Суддя 
Київського апеляційного суду                                                           І.М. Сілкова