У х в а л а 
 
25 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 758/5376/16-ц
 
провадження № 61-2587св23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,
 
розглянув клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку  на подання відзиву на касаційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу відсотків за користування грошима, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.
 
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 371 719 дол. США 27 центів, що станом на 11 квітня 2017 року, за курсом Національного банку України еквівалентно сумі у розмірі 10 011 604 грн 70 коп. В іншій частині позову ОСОБА_1                 у задоволенні відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6 890 грн.
 
Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2017 року заяву                          ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання мирової угоди задоволено. Визнано мирову угоду подану до апеляційного суду 03 липня 2017 року                             та підписану 30 червня 2017 року ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . Рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року скасовано                        й провадження у цій справі закрито.
 
У лютому 2023 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу,              в якій просить зазначене судове рішення скасувати й передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2023 року відкрито касаційне провадження, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У квітні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу та клопотання, в якому просив визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву та поновити строк для його подання.
 
Клопотання ОСОБА_1 мотивовано тим, щострок на подачу відзиву на касаційну скаргу пропущено з поважних причин - у зв`язку з неможливістю ознайомитись з матеріалами справи з причин, що від нього не залежали.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Отже, підстав для задоволення клопотання про поновлення строку немає, оскільки строк встановлений судом, а не законом. 
 
Разом з тим встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника чи з ініціативи суду. 
 
Зазначені у клопотанні причини пропуску строку для подання відзиву суд вважає поважними, тому наявні підстави для продовження судом процесуального строку для подання відзиву  ОСОБА_1 на касаційну скаргуОСОБА_2 .
 
Керуючись статтею 127, 260 ЦПК України
 
УХВАЛИВ :
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання відзиву задовольнити частково.
 
Продовжити ОСОБА_1  встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву на касаційну скаргу  ОСОБА_2                            на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2017 року у справі                               за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу відсотків за користування грошима,                  3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.
 
Ухвала оскарженню не підлягає. 

Судді:                                                                                                   О. М. Осіян
 
                                                                                                              О. В. Білоконь
 
                                                                                                               Н. Ю. Сакара