Справа № 127/8374/23 
Провадження № 33/801/555/2023
Категорія: 325 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.183-1 КУпАП, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2023 року,

в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №5201679 від 08 березня 2023 року, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, а саме не сплачувала аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, станом на 28 лютого 2023 року становить 182895,50 грн. Своїми діями  ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2023 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді 240 годин суспільно-корисних робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн на користь держави.
Не погодившись з постановою суду,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, ухвалену з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що в її діях відсутня вина, щодо виникнення заборгованості, а тому відсутні і підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, отже просила постанову суду скасувати, провадження у справі відносно неї закрити. 
Адвокат Вдовцова Л.К. подала клопотання про розгляд справи у її відсутність та відсутність правопорушника ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримує.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно частини першої статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає у разі несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
З об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Обов`язковою умовою настання відповідальності за вказаною статтею КУпАП є обізнаність особи про пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та наявність обов`язку сплачувати аліменти.
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що її вина доведена: протоколом про адміністративне правопорушення №5201679 від 08 березня 2023 року; виконавчим листом по справі № 128/2961/15-ц виданого 17 серпня 2016 року; постановою про відкриття виконавчого провадження від 23 серпня 2016 року; поясненнями ОСОБА_2 від 29 серпня 2022 року, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за період з 01 серпня 2021 року по 28 лютого 2022 року, яка становить 182895,50 грн.
Однак з таким висновком суду не можна погодитись з огляду на таке.
Як вбачається з виклику державного виконавця від 16 лютого 2023 року №8379/22.1-29, старший держаний виконавець Бараболя Н.А. направила цей виклик ОСОБА_1 в якому зобов`язала останню з`явитись до виконавця 13 березня 2023 року на 09:00 год, для складання протоколу за несплату аліментів на утримання дитини за ч.1 ст.183-1 КУпАП. 
Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №5201679 складено 08 березня 2023 року, тобто складено не в строки, які вказані у вищезазначеному виклику державного виконавця, що є істотним порушенням. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст.ст.256, ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки копія цього протоколу їй не вручалась, вона його не підписувала, відсутня відмітка про її відмову від підписання протоколу, є відомості про його направлення поштою, але відсутнє підтвердження його отримання.
Також відсутній акт про її неявку до органів державної виконавчої служби.
Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_2 від 29 серпня 2022 року, на які посилається суд першої інстанції в своїй постанові.
Зазначені порушення є безумовними підставами для скасування оскарженої постанови суду.
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення №5201679 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП був складений старшим державним виконавцем Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бараболею Н.А. 08 березня 2023 року, що являється датою виявлення адміністративного правопорушення.
Тобто на день розгляду апеляційної скарги Вінницьким апеляційним судом на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2023 року, закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.
Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.
З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_1 .
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ч.1 ст.183-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1  у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 38, 247, 294, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Сопрун