КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                            
Справа №369/1432/23	Головуючий у І інстанції: Гришко О.М.	
Провадження №33/824/1397/2023	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
20 березня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною. 
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в матеріалах справи не містяться належні докази на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
 За доводами апелянта, працівниками поліції, в порушення вимог статті 266 КУпАП, після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, не запропоновано останньому пройти такий огляд в медичному закладі. Крім цього зазначає, що направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння було складено працівниками поліції вже після складання протоколу та за відсутності самого ОСОБА_1 .
За результатами апеляційного перегляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши викладені у ній доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно оскаржуваної постанови  ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 30 грудня 2022 року о 10 год. 10 хв. керував транспортним засобом «KIA» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Покровська в смт.Чабани з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1  у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За оскаржуваною постановою суду  ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що в установленому судом місці та час керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 ПДР від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився.
В суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1 пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції не зробили пробний забір повітря приладу «Драгер», а одразу запропонували продути повітря в газоаналізатор. Зазначив, що поліцейські не пропонували йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а процедура проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду йому не були відомі.
Всупереч поясненням ОСОБА_1 , викладені в протоколі обставини його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який міститься в матеріалах справи та досліджений в суді апеляційної інстанції, з якого вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено підстави для проведення огляду  ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від його проходження. ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, при цьому не наполягав на проходженні такого огляд в медичному закладі.
Оскільки  ОСОБА_1  в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Крім цього, ОСОБА_1 підписав протокол без будь-яких застережень, при цьому у відповідній графі протоколу власноручно зазначав, що відмовляється від пояснень по суті вчиненого  правопорушення.
До протоколу додано акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. В даному акті зазначено, що огляд не проводився, у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від його проходження. В даному акті наявний підпис останнього у відповідний графі «з результатами згоден». 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував щодо того, що він відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Проте, із наявного в матеріалах провадження відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився. 
Також судом не може прийматися до уваги як доказ невинуватості ОСОБА_1 та обставина, що направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння було складено після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки це не впливає на правильність прийнятого судом рішення та не може бути безумовною підставою для його скасування.
З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає захисник у поданій апеляційній скарзі.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                   І.А. Мосьондз