Справа № 161/1415/23  Провадження №33/802/221/23 	Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т.М. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року                                                                         місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у в/ч НОМЕР_1 на посаді начальника КПП 1 стрілецького взводу стрілецької роти, на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 (двохсот п`ятнадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.
Так, відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії НГУ №058122 від 07 січня 2023 року вбачається, що 06.01.2023, близько 16:00год. молодший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За таких обставин дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП
Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що 06.01.2023 близько 09год. він дізнався про своє звільнення з військової частини від командира. Вказує про порушення процедури освідування та оформлення матеріалів справи. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, є сфальсифікованим, фабула протоколу не відповідає інкримінованому йому правопорушенню, містить не заповнені графи, копії документів йому не було вручено. Зазначає, що станом на 07.01.2023 т.в.о. командира був ОСОБА_2 . Крім того, він звільнений з військової служби наказом начальника Західного ТУ НГУ від 04.01.2023. Зазначає, що не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи. Судом не дотримано вимог ст. 252 КУпАП, щодо оцінки доказів, зазначено не коректні дані щодо місця проживання. Безпідставно стягнено з нього судовий збір. Просить допитати свідків, постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області щодо нього скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки копію постанови він отримав 08.03.2023, а з апеляційною скаргою звернувся до суду 17.03.2023. 
Відповідно до принципу доступу до правосуддя, з огляду на п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити та прийняти до розгляду апеляційну скаргу, оскільки ОСОБА_1 оскаржувану постанову отримав 08.03.2023, про що свідчить відповідь начальника ВЗ Турійськ ОСОБА_3 (а.с.23), а з апеляційною скаргою звернувся до суду 17.03.2023. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Щодо доводів апелянта проте, що судом було неналежним чином повідомленого його про час та місце розгляду справи, з доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 повністю погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Таким чином, жодних порушень права на захист, зокрема і на правову допомогу, судом допущено не було.
За положеннями ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
В абзаці 11 статті 1 ЗУ «Про оборону України», міститься визначення «особливого періоду» - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Президентом України 24 лютого 2022 року підписано Указ «Про загальну мобілізацію» № 69/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України « Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення повністю доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії НГУ №058122 від 07.01.2023, рапортом оперативного чергового чергової служби ОСОБА_4 від 06.01.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 3 від 06.01.2023, складеного у присутності 2 свідків, де в графі «з результатами згоден» вказано ОСОБА_1 «відмовився»; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.01.2023, в яких останній вказує, що «06.01.2023 року близько 16:00 год., перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , відмовився від проходження медичного огляду, оскільки не вважає себе п`яним».
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винна ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
Доводи ОСОБА_1 , як на підставу для скасування судового рішення, зокрема, що було порушено порядок оформлення матеріалів справи, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на увагу суду не заслуговують, оскільки медичний огляд ОСОБА_1 проводився, у закладі охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд. 
З огляду на зміст ч.3 ст. 172-20 КУпАП, доводи апеляційної скарги, що станом на 06.01.2023 ОСОБА_1 не був суб`єктом правопорушення, оскільки він 04.01.2023 звільнений з військової служби, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, згідно наказу №8 від 07.01.2023, молодший сержант ОСОБА_1 виключений зі списку особового складу військової частини та всіх видів забезпечення 07.01.2023. 
Таким чином вищенаведені та усі інші доводи ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, та не є підставою для скасування судового рішення.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Разом з тим, положення п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначають, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Як убачається із матеріалів даної справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке ставиться йому у провину, під час виконання службових обов`язків як військовослужбовець, а тому він підлягає звільненню від судового збору.
З огляду на вищенаведені обставини та положення п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», постанова місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає зміні.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2023 року посилання на стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 536,80 гривень судового збору.
       Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2023 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 змінити. 
На підставі ч.7 ст.294 КУпАП виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2023 року посилання на стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 536,80 гривень судового збору.
В решті постанову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Волинського апеляційного суду                                                          О.М. Клок