Головуючий у суді першої інстанції: Заставенко М.О.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И 
                                                                                            справа №753/3383/23
                                                                                провадження №33/824/2195/2023       
 
4 травня 2023 року  суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,
 
за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,  про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Брижатим Сергієм Вікторовичем, на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 16 березня 2023 року,-
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Дарницького районного суду м.Києва від 16 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. 
Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 18 лютого 2023 року приблизно о 11 год. 5 хв. у м.Києві, вул. Ревуцького, б.36/2, керуючи автомобілем «Фольцваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою сторонніх осіб, в результаті здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Хавал» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).  Крім того, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, на порушення вимог пункту 2.10 а) ПДР України залишив місце пригоди, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Брижатий С. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить її скасувати.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що повертаючись з військової служби, керуючи автомобілем «Фольцваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом притулився до припаркованого автомобіля «Хавал» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортного засобу  виключно особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Зазначає, що автомобіль «Хавал» д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджень не зазнав, а лише було затерто бруд, що містився на автомобілі. Власник даного автомобіля немає жодних претензій до ОСОБА_1 та повідомив, що його автомобіль має страховку КАСКО. Як було з`ясовано пізніше, автомобіль «Хавал», д.н.з. НОМЕР_2 вже був пошкоджений в іншому ДТП.
ОСОБА_1 визнав свою вину лише тому, що пошкоджений був саме його автомобіль. Затертий бруд автомобіля «Хавал», був виключно малозначною шкодою. Через це захисник просив не наказувати ОСОБА_1 суворо за ДТП.
За таких обставин суд міг би застосувати ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.
Також зазначає, що одразу після скоєння ДТП ОСОБА_1 залишився на місці та намагався знайти водія автомобіля «Хавал» д.н.з. НОМЕР_2 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 терміново викликали по службі йому довелось покинути місце скоєння ДТП. Виконуючи наказ «терміново без затримки у часі з`явитися на службі для отримання бойового завдання» ОСОБА_1 прийняв законне рішення залишити місце ДТП, яке не мало наслідків, які за значимістю переважали негативні наслідки по виконанню бойового завдання.
Таким чином, вважає, що  адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП ним було вчинено в стані крайньої необхідності.
В судовому засіданні ОСОБА_1   та його захисник Брижатий С.В. доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили постанову суду першої інстанції скасувати, провадження закрити. Надали пояснення аналогічні за змістом апеляційної скарги.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення  ОСОБА_1   та його захисника Брижатого С.В., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.
Відповідно до  124 КУпАП стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої вони причетні. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1   вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.п.10.9, 2.10а ПДР України.
Такий висновок суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП, є обґрунтованим та підтверджується даними, які містяться у протоколах про адміністративне правопорушення, а також  схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників пригоди, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який безпосередньо був свідком, вчиненої ОСОБА_1 ДТП.
Вирішуючи питання щодо обрання  виду стягнення, суд першої інстанції правильно застосував положення  ст.ст. 23, 33 КУпАП, та, врахувавши характер вчинених правопорушень, визнання  вини ОСОБА_1 ,  дійшов обґрунтованого висновку про  накладення на  ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої ст.122-4 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо  причин залишення місця ДТП, а саме  у зв`язку з терміновим викликом на службу для отримання бойового завдання, не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, було вчинено в стані крайньої необхідності,  оскільки  обставини, на які посилається ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджені.
Сам по собі факт, що ОСОБА_1 є співробітником Служби безпеки України не дає підстав вважати, що саме в той день та  в ту годину ( 18 лютого 2023 року  з 11 до 12 години)  ОСОБА_1 отримав наказ і був змушений залишити місце дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності  висновків суду та не спростовують встановлені судом обставини, а саме залишення ОСОБА_1 місця скоєнні ДТП.
            Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
 П О С Т А Н О В И В :
 
             Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Брижатим Сергієм Вікторовичем, залишити без змін.
Постанову Дарницького районного суду м.Києва від 16 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
                           Суддя:                                                                          О.І. Шкоріна