Номер провадження: 22-ц/813/1022/23 
Справа № 509/373/20
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря - Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Славкіної М.А., Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання припиненим договору іпотеки та додаткового договору,-
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

27.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання припиненим Договору Іпотеки від 07 липня 2006 року та визнання припиненим Договору Іпотеки від 23 травня 2007 року з Додатковим договором від 25.12.2007 року, укладених між позивачем ОСОБА_1 і Відкритим Акціонерним Товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», посвідчених приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 було задоволено, постановлено:
визнати припиненим Договір Іпотеки від 07 липня 2006 року укладений міжпозивачем ОСОБА_1 і Відкритим Акціонерним Товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк»(код 19017842), якій посвідчений приватним нотаріусом Овідіопільського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Наталією Федорівною за реєстровим номером 5262 від 07.07.2006 року, на предмет іпотеки земельну ділянку 0,1 га та розташованого на ній садового будинку, що складається в цілому з садового будинку під літ. «А-2,а», сарая під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», спорудження І-4,І, загальною площею 126,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (сто три) яким забезпечувались зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором №97/06 від 22 червня 2006 року;
визнати припиненим Договір Іпотеки від 23 травня 2007 року укладений між позивачем ОСОБА_1 і Відкритим Акціонерним Товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк»(код 19017842), якій засвідчений приватним нотаріусом Овідіопільського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Наталією Федорівною за реєстровим номером 3713 від 23.05.2007 року з Додатковим договором зареєстрований за № 11110 від 25.12.2007 року, на предмет іпотеки - садовий будинок , з господарчими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , та складається в цілому з одного садового будинку під літ. «А-2,а», сарая під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», спорудження №1-4, І, загальною площею 126,9 кв.метрів, розташованих на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на праві власності розміром 1000 кв.м.;
- земельну ділянку площею 0,1 кв.м., розташовану за адресою: : АДРЕСА_1 ;
якими забезпечувались зобов`язання ОСОБА_3 за кредитним договором №130/07 від 14 травня 2007року з додатками.
Скасувати записи про обтяження предмету іпотеки, а саме:
- в ЕДИНОМУ РЕЄСТРІ ЗАБОРОН ВІДЧУЖЕННЯ ОБ`ЄКТІВ НЕРУХОМОГО МАЙНА про заборону на нерухоме майно за № 3433328 по Договору іпотекі №5262 від 07.07.2006 року, зареєстровано 07.07.2006, Приватний нотаріус Куркан Наталія Федорівна, на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, адреса АДРЕСА_1 , номер РПВН:14987765, власник ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; заявник ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», код 19017842, м. Київ, вул.. Зоологічна, 5;
- в ЕДИНОМУ РЕЄСТРІ ЗАБОРОН ВІДЧУЖЕННЯ ОБ`ЄКТІВ НЕРУХОМОГО МАЙНА про заборону на нерухоме майно за № 3433483 по Договору іпотекі № 5262 від 07.07.2006 року, зареєстровано 07.07.2006 , Приватний нотаріус Куркан Наталія Федорівна, на земельну ділянку, адреса АДРЕСА_1 , реєстраційний номер земельної ділянки: 05-17, власник ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; заявник ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», код 19017842, м. Київ, вул. Зоологічна, 5;
- в ЕДИНОМУ РЕЄСТРІ ЗАБОРОН ВІДЧУЖЕННЯ ОБ`ЄКТІВ НЕРУХОМОГО МАЙНА про заборону на нерухоме майно за № 5008917 по Договору іпотекі, 3717 від 23.05.2007 року, зареєстровано 07.07.2006, Приватний нотаріус Куркан Н. Ф., на садовий будинок, адреса АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; заявник ВАТ «ВіЕйБі банк»;
- в ЕДИНОМУ РЕЄСТРІ ЗАБОРОН ВІДЧУЖЕННЯ ОБ`ЄКТІВ НЕРУХОМОГО МАЙНА про заборону на нерухоме майно за № 5008942 по Договору іпотекі, 3717 від 23.05.2007 року, зареєстровано 07.07.2006, Приватний нотаріус Куркан Н. Ф., на земельну ділянку, земельна ділянка, адреса АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; заявник ВАТ «ВіЕйБі банк»;
- в Державному реєстрі іпотек про іпотеку за реєстраційним номером 3442666 зареєстровано 11.07.2006 року, договір іпотеки, 5262, 07.07.2006, Приватний нотаріус Куркан Наталія Федорівна., на садовий будинок, адреса АДРЕСА_1 ,; на земельну ділянку, земельна ділянка, адреса АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; Строк виконання 21.06.2011.
Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Славкіної М.А. (01032, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 33-Б, код ЄДРПОУ: 21708016), Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, код ЄДРПОУ: 19017842) на користь держави судовий збір солідарно в розмірі 840,80 грн.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що у разі збільшення зобов`язань позичальників за кредитними договорами, які не забезпечувались іпотечним договором, ці кредитні угоди про збільшення зобов`язань позичальників є нікчемними для іпотекодавця, і за вимогами ст.216 ЦК України кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину сторони іпотечного договору.
Нові кредитні зобов`язання позичальників замінюють раніше узгодженні ними зобов`язання, які були забезпечені іпотекою, і не можуть забезпечуватися іпотечним договором без державної реєстрації будь-яких змін і доповнень до іпотечного договору згідно вимог ст.19 закону України «Про іпотеку» у разі збільшення основного зобов`язання або процентів за основним зобов`язанням.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).
Внаслідок того, що попереднє кредитне зобов`язання припинило свою дію при встановленні нового зобов`язання (додаток №2 до Кредитного договору №97/06 ф від 22.06.2006 року), відповідно припинило свою дію і похідне зобов`язання Іпотечного договору від 07 липня 2006 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 25.03.2021 року засобами поштового зв`язку "Укрпошта" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" подано апеляційну скаргу, відповідно до якої апелянт просить рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу
Апелянт, посилається на те, ст. 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави припинення договору іпотеки, до яких не входить така підстава, як зміна зобов`язання без згоди майнового поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, яка в свою чергу стала підставою для задоволення позовних вимог.
Крім цього апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції було зроблено хибний висновок щодо припинення основного зобов`язання. Так, перелік підстав для припинення основного зобов`язання визначено главою 50 ЦК України, яка не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, як встановлення нового зобов`язання. 
Так, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права за текстом оскаржуваного судового рішення послався на норми, якими встановлено підстави недійсності та нікчемності договорів від 23.05.2007 року та 07.07.2006 року, що в свою чергу є самостійною підставою для скасування даного рішення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу матеріали справи не містять.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.04.2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" було поновлено строк апеляційного оскарження, провадження у справі за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Славкіної М.А., Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання припиненим договору іпотеки та додаткового договору було відкрито.
Ухвалою від 12 квітня 2021 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду. 

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи (рішення Овідіопольського районного суду від 8 грудня 2016 року, постанови Одеського апеляційного суду від 20.02.2018 року по справі №509/3674/15), 22 червня 2006 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено кредитний договір № 97/06ф, відповідно до якого Банк надає ОСОБА_2 кредит на споживчі потреби в сумі 140 000,00 доларів США, термін повернення якого первісно сторонами був визначений  21.06.2011 року, а в подальшому згідно умов Додаткової угоди №02 від 02.04.2007 року термін користування кредитом збільшений з визначенням строку повернення 21.06.2016 року.
В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за вказаним Кредитним договором 07.07.2006 року між Банком та ОСОБА_1 , майновим поручителем Позичальника, укладений Іпотечний договір від 07 липня 2006 року , посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №5263.
Відповідно до умов вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавцем передано в іпотеку наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,1 га та розташований на ній садовий будинок, загальною площею 126,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з посвідченням іпотечного договору 07.07.2006 року накладено заборону відчуження нерухомого майна за реєстровим №5264.
Умовами п.1.1 Іпотечного договору визначено, що Позивач: «з метою забезпечення Основного зобов`язання, що випливає з Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки». Сторонами договору при визначенні термінів договору було узгоджено, що: «Зобов`язання Боржника перед Іпотекодержателем за кредитним договором, а саме: повернути кредит в сумі 140000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених Кредитним договором, на термін користування до 16-00 години 21 червня 2011 року.». Також, згідно п.1.2. Іпотечного договору: «Сторони домовились, що протягом дії цього договору, у випадках збільшення (зміни) загальної суми зобов`язання, а саме: суми кредиту на суму, що в еквіваленті на валюту Кредиту не буде перевищувати 140000,00 доларів США; процентної ставки до розміру 14% річних, такі зміни будуть оформлені шляхом підписання додаткової угоди, що має бути засвідчена нотаріально…». Цим же рішенням суду встановлено, що згідно Додаткової угоди №02, укладеної 02.04.2007 року до Кредитного договору № 97/06ф термін користування кредитом збільшений до 21.06.2016 року.        
З рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2016 року по справі № 509/1411/16-ц, вбачається, що 14 травня 2007 року між позичальником ОСОБА_3 і кредитором ПАТ «ВіЕйБі Банк» (колишня назва ВАТ «ВіЕйБі Банк») був укладений кредитний договір №130/70ф, відповідно якому кредитор надає позичальнику кредит в сумі 60 000,00 доларів США з оплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 14% річних на строк до «13» травня 2017 року. Для забезпечення зобов`язань за цим договором про повернення кредиту в строк до «13» травня 2017 року в сумі 60.000 дол. США зі сплатою 14% річних між позивачем - Іпотекодавцем ОСОБА_1 і відповідачем ВАТ «ВіЕйБі Банком» 23 травня 2007 року був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за реєстровим № 3713, строк дії якого згідно пункту 1.1.6. договору спливав «13»травня 2017 року.
Умовами Іпотечного договору для забезпечення перелічених зобов`язань позивачем передано банку в іпотеку наступне майно: садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного садового будинку під літ «А-2», сараю під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», спорудження 1-4, та земельну ділянку площею 0,1 кв.м у садівничому кооперативі «Аист» Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, що належить ОСОБА_1 на праві власності. При цьому сторони домовились, що відповідно п.10.2. «Зміни та доповнення до цього договору мають силу з моменту їх нотаріального посвідчення». Зі змісту судового рішення від 30.09.2016 року також вбачається, що 14 травня 2007 року Додатковою угодою №1 до Кредитного договору №130/70ф від 14.03.2007 року були визначені наступні зобов`язання позичальника: графік погашення кредиту з червня 2007 року по травень 2017 року, визначений остаточний строк повернення кредиту 13 травня 2017 року, була встановлена процентна ставка 14% річних та сума щомісячного платежу в розмірі 500,00 дол. США. Рішенням судом також встановлено, що 6 серпня 2007 р. була укладена нова Додаткова угода №2 до Кредитного договору №130/70ф від 14.03.2007р. про збільшення суми щомісячного платежу погашення кредиту в розмірі 555,56 дол. США, а 25 грудня 2007 року укладена Додаткова угода № 3 до Кредитного договору №130/70ф від 14.03.2007р., згідно якої сума кредиту була визначена в розмірі 110 000,00 дол. США. 
Дослідженими матеріалами справи (рішення суду першої інстанції від 30.09.2016 року, рішенням апеляційної інстанції від 08.06.2017 року) встановлено, що 25 грудня 2007 року між позичальником і кредитором укладена Додаткова угода № 4 до Кредитного договору №130/70ф від 14.03.2007р, якою була збільшена сума щомісячного платежу на виконання зобов`язань, визначених додатками до кредитного договору з липня 2008 року по квітень 2017 року у розмірі - 1028,04 дол. США щомісячно. Ці збільшені зобов`язання забезпечувались Додатковим договором до Іпотечного договору від 25.12.2007 року, якій посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за реєстром № 11110, після чого зобов`язання позичальника знов були збільшені Додатковою угодою № 5 від 18 серпня 2008 року шляхом збільшення плати за користування кредитними коштами в розмірі 15 відсотків річних. Також з матеріалів справи і змісту судових рішень вбачається, що 8 грудня 2008 року між позичальником і кредитором була укладена нова Додаткова угода № 6, якою знову збільшені зобов`язання позичальника шляхом збільшення плати за користування кредитними коштами в розмірі 17 відсотків річних. Нові кредитні умови, які виникають з Додаткових угод №5 і №6 до Кредитного договору №130/70ф від 14.03.2007 року, збільшили в цілому кредитні зобов`язання Позичальника, що збільшувало відповідальність Позивача, як Іпотекодавця. 
Зі змісту п. 10.2. Іпотечного договору від 23 травня 2007 року вбачається, що «Зміни та доповнення до цього договору мають силу з моменту їх нотаріального посвідчення»,

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).
Поняття іпотеки деталізується у статті 1 Закону України "Про іпотеку", якою визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку", пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).
Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 Закону України "Про іпотеку", відповідно до частини першої якої іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом, тобто припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені Законом України "Про іпотеку".
Посилання в рішенні суду на те, що обсяг відповідальності ОСОБА_1 , як майнового поручителя за договором іпотеи збільшився у зв`язку зі змінами до основного договору є помилковим та не може бути підставою для припинення договору іпотеки.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.
Отже, збільшення обсягу відповідальності майнового поручителя є неможливим.
Крім того, статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи - боржника за основним зобов`язанням, яке виникає за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.
Отже, правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. 
Позивач не довів належними та допустимими доказами обставин, які у розумінні частини другої статті 651 ЦК України, свідчили б про істотність порушень, внаслідок чого вони позбавлені того, на що розраховували при укладенні договору іпотеки.  
Колегія суддів виходить з того, що, оскільки немає підстав для припинення основного зобов`язання, а зобов`язання, які виникають з договору іпотеки, є похідними зобов`язаннями, тому також не підлягають задоволенню.
У відповідності до пункту 2 частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За положеннями частини першоїстатті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову  ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Славкіної М.А., Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання припиненим договору іпотеки та додаткового договору - відмовити.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" - задовольнити.
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року - скасувати.
Постановити нове рішення, яким у задоволенні позовним вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Славкіної М.А., Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання припиненим договору іпотеки та додаткового договору - відмовити у повному обсязі.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 21 червня 2023 року.

Головуючий:                                                                                О. В. Князюк

Судді:                                                                                  О.М. Таварткіладзе

                                                                                        А. П. Заїкін