ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/753/23  Номер провадження 22-ц/814/3294/23	Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Панченка О.О.,
суддів Абрамова П.С., Триголова В.М.
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2023 року, ухваленого у складі головуючого судді Яковенко Н.Л., повний текст судового рішення виготовлено – 02.03.2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, пені, додаткових витрат на дитину, -
В С Т А Н О В И В :
Зміст позовних вимог
У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, пені, додаткових витрат на дитину.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 перебувала з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач вказувала, що 01.10.2021 між сторонами по справі було укладено договір про місце проживання дітей, участь у їх вихованні та утриманні, за умовами якого відповідач зобов`язався сплачувати аліменти на утримання кожного із синів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вважає, що з 29.11.2021 у відповідача виник обов`язок зі сплати аліментів за договором, але відповідач свій обов`язок не виконує, станом на 01.02.2023 заборгованість на утримання двох дітей складає 61526 грн.
Також вважає, що відповідач має сплатити пеню за прострочення сплати аліментів.
Вказувала, що за навчання сина ОСОБА_3 нею було сплачено кошти в розмірі 9090 грн, половину з яких має відшкодувати відповідач.
Просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на дітей в розмірі 61526 грн, пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 18811,26 грн. та додаткові витрати на дитину в розмірі 4545 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, пені, додаткових витрат на дитину – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за договором від 01.10.2021 за період з 01.12.2021 по 01.02.2023 в розмірі 61526 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1611 грн. судового збору.
Апеляційна скарга мотивована тим, що переказ коштів ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 впродовж 2021-2023 р.р. був сплатою аліментів, як передбачено пунктом 3 договору від 01.10.2021 р. про визначення місця проживання дітей, умов їх виховання і утримання, щодо збійснення батьківських прав та обов`язків. Вважає, що він діяв справедливо, добросовісно в інтересах дітей. Також апелянт, піклуючись про дітей шляхом оплати усіх комунальних послуг за місцем їх проживання, оплачуючи поповнення телефонних рахунків і просто перераховуючи кошти на банківські картки старшого сина без зазначення цільового призначення, придбавши за готівку оргтехніку молодшому сину – забезпечував їм нормальні умови побуту і життя, а тому його дії підтверджують виконання батьківських обов`язків по утриманню дітей, у тому числі аліментних зобов`язань.
Крім того з 09.10.2021 р. по 09.01.2023 р. ОСОБА_1 оплачено поповнення мобільного рахунку дітям на суму 2 931 грн. а також оплачені за вказаний період комунальні послуги, за місцем проживання дітей на суму 25 575 грн., що також підтверджує сплату аліментів.
11 квітня 2023 року до Полтавського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому ОСОБА_2 просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з вимогами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24.04.2010 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.10.2021 в справі № 554/9917/21, яке вступило в законну силу.
Сторони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01.10.2021 укладено договір між батьками про визначення місця проживання дітей, умов їх виховання та утримання, щодо здійснення батьківських прав та обов`язків (а.с. 8).
Договір підписано сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П., зареєстровано в реєстрі за №1384.
За умовами договору від 01.10.2021 батьки досягли згоди про те, що місцем проживання ОСОБА_4 , 2013 року народження, є місце проживання матері, а саме: АДРЕСА_1 , до досягнення сином десятирічного віку, після чого його проживання буде визначено з урахуванням бажання самої дитини.
Також сторони договору передбачили, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначає своє місце проживання самостійно.
Пунктом 3.1. договору сторони передбачили, що батько ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання кожного із синів в розмірі прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з дати набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням суду, яке вступило в законну силу 29.11.2021. З цього часу за умовами договору у ОСОБА_1 виникли зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дітей в визначеному угодою сторін розмірі.
В порушення умов укладеного між сторонами 01.10.2021 договору ОСОБА_1 аліменти не сплачував, а тому заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період з 01.12.2021 по 01.09.2022 складає 23814 грн., а заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з 01.12.2021 по 01.02.2023 складає 37712 грн.
       Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_2  в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів є повністю обгрунтованими. Неодноразові перекази грошових коштів зі свого карткового рахунку одержувачу ОСОБА_2 , а також сину ОСОБА_5 поповнення ним рахунку мобільного телефону не може бути оцінено судом як сплата аліментів на утримання дітей. Здійснення оплати за отримані комунальні послуги не є сплатою аліментів в розумінні норм Сімейного кодексу України. Стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
Згідно зі статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно до частини 6 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин першої - третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першою статті 189 СК України батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.
01.10.2021 сторони уклали договір про визначення місця проживання дітей, умов їх виховання та утримання, щодо здійснення батьківських прав та обов`язків (а.с. 8).
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно частини 1  статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Аналізуючи матеріали справи та враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, забезпечувати їй необхідні та достатні умови життя, які б сприяли всебічному і гармонійному розвитку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей.
Натомість твердження скаржника про те, що переказ коштів ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 впродовж 2021-2023 р.р. був сплатою аліментів, як передбачено пунктом 3 договору від 01.10.2021 р. апеляційний суд відхиляє як необґрунтоване.
Колегія суддів зазначає, що надані скаржником копії квитанцій про добровільне перерахування коштів на картковий рахунок стягувачки та за оплату комунальних послуг без зазначення у квитанції в графі «призначення платежу» - сплата аліментів, не свідчать про виконання ним обов`язку щодо сплати (погашення заборгованості) аліментів.
Вищевикладене узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року справа № 2-4665/2008, провадження № 61-14579св21.
Враховуючи викладене суд першої інстанції встановив, що перераховані кошти не є аліментами із зазначенням будь-яких слів в графі «призначення платежу» які б свідчили про сплату аліментів, а не добровільну участь батька у витратах на дітей. Боржником не надано доказів, що він сплачував саме аліменти.
Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції регламентовані положеннями статті 367 ЦПК України, частинами 1-3 якої визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Щодо судових витрат
За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 29 червня 2023 року.

Головуючий                 О.О. Панченко
Судді                                                 П.С. Абрамов
                                                                               В.М. Триголов