ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/16526/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року (суддя Серьогіна О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                                ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо відмови у виплаті грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на його утриманні на час навчання.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), який перебуває на утриманні батька ОСОБА_3 на час навчання починаючи з 25 травня 2022 року.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов щодо виплати позивачу грошового забезпечення батька, який рахується зниклим безвісті, частково. Виплатити позивачу грошове забезпечення батька, ОСОБА_3 , який рахується безвісно зниклим, пропорційно до кількості осіб, які перебували на утриманні військовослужбовця. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано вимог статті 9 ЗУ «Про соціальний  і правовий захист військовослужбовців та членів  їх сімей», та Постанови КМУ №884  від 30.11.2016. зазначено, що   ОСОБА_1  звертаючись з заявою  про виплату грошового забезпечення не визначив в заяві особою з яким статусом він звертається для реалізації свого права на отримання виплат та не надав документів, які підтверджували проживання разом з батьком ОСОБА_3 , грошове забезпечення якого він бажав отримувати. 
Також зазначено, що суд не врахував відсутність правової регламентації визначення особи, як такої що перебуває на утриманні військовослужбовця в контексті застосованого Порядку №884 та ч. 6 ст. 9 ЗУ «Про соціальний  і правовий захист військовослужбовців та членів  їх сімей», а у відповідача не має права застосування аналогії закону, яку має застосовувати лише суд. 
Зазначено також, що суд мав врахувати, що право на виплату грошового забезпечення мав  не лише позивач, а і інші члени сім`ї військовослужбовця, зокрема мати - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та батько - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .  
Додатково представником відповідача було направлена до суду  копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , виданого 03 березня 2023 року.  
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 27 травня 2004 року. 
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2006 року по справі 2-0909-2006 року було стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_1 , починаючи з 15.02.2006 року.
На виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2006 року по справі 2-0909-2006 року ОСОБА_3 сплачував ОСОБА_1 аліменти до 18 років.
30.09.2019 року ОСОБА_3 подав до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (де проходить службу) рапорт на утримання з його грошового забезпечення аліментів у розмірі 25% на користь сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 01.11.2019 року відповідно до закону на час навчання, та досягнення дитиною 23 років.
В серпні 2022 року позивачу стало відомо, що його батько ОСОБА_3 після виконання бойового завдання безвісті зник. 
В подальшому, позивач отримав інформацію, що його батько штаб - сержант ОСОБА_3 з 15 вересня 2021 року вибув у службове відрядження для виконання бойових та спеціальних завдань у складі угрупування НГУ ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » у зону проведення ООС із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі збройної агресії рф згідно наказу КЧ від 15.09.2021 року № 213дск.
Згідно бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України № 3423 від 24.03.2022 року, угрупування НГУ ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ООС ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з 25.05.2022 року припинило виконання бойових завдань у м. Маріуполі. Особовий склад ротних груп в/ч НОМЕР_1 НГУ, після виконання бойових (спеціальних) завдань до військової частини не повернувся.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 134 від 25.05.2022 року місце перебування головного сержанта взводу стаціонарних засобів зв`язку роти зв`язку штаб-сержанта ОСОБА_3 , невідоме.
23.08.2022 позивачем була направлена заява до відповідача про виплату позивачу грошового забезпечення передбаченого п.4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2016 року № 884. 
Листом Військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2022 за № 3/29/11/1-2524 позивачу було повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 «Порядок виплати грошового забезпечення сім 'ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтегрованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» (далі - Постанова), а саме п.4 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У зв`язку із тим, що позивач не проживає разом з батьком, що підтверджується довідкою № 29 від 17.06.2022 року від Об 'єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Харчова 72» Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України прийнято рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_3 на його користь.
Позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивач є особою яка зазначена в пункті 7 Порядку № 884, а саме є особою, яка перебуває на утриманні військовослужбовця та має права на виплати грошового забезпечення свого батька військовослужбовця ОСОБА_3 .
          За висновками суду першої інстанції дії Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо відмови у виплаті грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на його утриманні на час навчання є протиправними, а  відповідача належить зобов`язати здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на утриманні батька ОСОБА_3 на час навчання починаючи з 25 травня 2022 року.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується, а доводи апеляційної скарги вважає помилковими. 
Пунктом 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» N 2011-XII передбачено, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:
дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 7 Постанови КМУ N 884 віл 30.11.2016 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» передбачено, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.
Судом першої інстанції вірно було враховано, що ОСОБА_1 є повнолітньою дитиною ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , дата реєстрації 30.08.2005, що підтверджується копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1114577-2022 від 03.08.2022 року та копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1238-7001392756 від 02.08.2022 року.
Згідно довідки №1238-7001392756 від 02.08.2022 року фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_4 .
Матеріали справи містять копію довідки, виданої Придніпровською державною академією фізичної культури і спорту № 204 від 10.10.2022 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є студентом четвертого курсу ФКС факультету Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту денного відділення IV рівня акредитації, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 10.
Суд першої інстанції вірно не врахував доводи відповідача щодо не проживання ОСОБА_1 разом з батьком, оскільки позивач вимушений проживати за місцем навчання за денною формою навчання в Придніпровській державній академії фізичної культури та спорту у місті Дніпрі.
Вірно суд першої інстанції взяв до уваги вимоги ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якої члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є батьком позивача було написано 30 вересня 2019 року рапорт на утримання з його грошового забезпечення аліментів у розмірі 25% на користь сина ОСОБА_1 02.11.2001 року починаючи з 01.11.2019 року та надано реквізити картки.
Сплата та розмір аліментів на користь позивача підтверджується копією довідки - розрахунку сплачених аліментів з 01.11.2019 року по серпень 2022 року.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач знаходиться та знаходився на повному утриманні військовослужбовця, а саме свого батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та одержував від нього допомогу, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування так як позивач навчається в Придніпровській державній академії фізичної культури і спорту денному відділенні IV рівня акредитації та крім стипендії не має основного доходу, що підтверджується копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела суми виплачених доходів на утримання податків станом на 06.10.2022 за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2022 року.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що позивач є особою яка зазначена в пункті 7 Порядку № 884, а саме є особою, яка перебуває на утриманні військовослужбовця та має права на виплати грошового забезпечення свого батька військовослужбовця ОСОБА_3 .
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Суд першої інстанції правомірно надавав оцінку діям відповідача з врахуванням вимог  статті 2 КАС України. 
Також правомірно судом першої інстанції було застосовано аналогію закону, відповідно до частини 6 статті 7 КАС України. 
Також, помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав врахувати,  що право на виплату грошового забезпечення мав  не лише позивач, а і інші члени сім`ї військовослужбовця.
Враховуючи вимоги пункту 7 Постанови КМУ N 884 віл 30.11.2016 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», розподілу часток грошового забезпечення  між особами, які мають право на його одержання віднесено до повноважень відповідача. 
Наявність свідоцтва про смерть ОСОБА_3 від 03 березня 2023 року також висновків суду першої інстанції не спростовує, оскільки виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації) (пункт 6 Постанови КМУ N 884 віл 30.11.2016 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх»).
Таким чином, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 10 травня 2023 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш