ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
08 червня 2023року
м. Київ
справа № 134/1199/20
провадження № 51-1932км22
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                                       ОСОБА_1 ,
суддів                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання     ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
засудженої                                       ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисників - адвокатів                 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженої - адвоката ОСОБА_7 на вирок Вінницького апеляційного суду від 13 червня 2022 року, яким скасовано вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42017020000000273, за обвинуваченням 
 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,  уродженки с. Попелюхи Піщанського району Вінницької області, мешканки                           АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого  ст. 356 Кримінального кодексу України (далі - КК).

 
Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і встановлені у них обставини
 
1. За вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня    2020 року ОСОБА_6 визнано невинуватою і виправдано за ст. 356 КК у зв`язку з недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення.
 
2. Цивільний позов потерпілого Cпільного підприємства (далі - СП) «Колгоспний ринок» про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.
 
3. Вінницький апеляційний суд 13 червня 2022 року скасував вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,ухвалив новий вирок, яким визнав ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК, за яке призначив їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, та звільнив засуджену від призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 74 і ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. 
 
4. Цивільний позов потерпілого СП «Колгоспний ринок» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком, направлено до суду першої інстанції для вирішення в порядку цивільного судочинства.
 
5. За вироком апеляційного суду ОСОБА_6 вчинила самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, і такими діями заподіяна значна шкода інтересам власника.
 
6. Так, директор кооперативного підприємства (далі - КП) «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_6 , достеменно знаючи, що пайовиками Крижопільського району, районним споживчим товариством оскаржується правомірність реорганізації СП «Колгоспний ринок» у КП «Крижопільський кооперативний ринок», яка відбулася у 2000 році, і кінцевою метою цього оскарження є претензії на майно Крижопільського ринку, а також постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року, яка набрала законної сили 20 квітня 2017 року, скасовано рішення Крижопільської районної державної адміністрації про перереєстрацію СП «Колгоспний ринок» у КП «Крижопільський кооперативний ринок» (реєстраційний запис № 1568 від                               26 вересня 2000 року), не будучи зацікавленою в тому, щоб зазначене рішення суду було виконано, усвідомлюючи, що в разі його виконання настануть несприятливі для неї наслідки у вигляді втрати впливу на майно ввіреного їй підприємства та усунення її від керівництва цим підприємством, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинила дії, правомірність яких оспорюється пайовиками Крижопільського районного споживчого товариства в особі голови ОСОБА_10 , а саме 26 квітня і 13 вересня 2017 року уклала договори купівлі-продажу і незаконно зареєструвала на себе право власності на нежитлові будівлі м`ясного та молочного павільйонів Крижопільського ринку, розташовані на АДРЕСА_2 , чим заподіяла СП «Колгоспний ринок» шкоду на суму  3 225 327 грн. 
 
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. У касаційній скарзі захисник засудженої - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок Вінницького апеляційного суду від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 та закрити кримінальне провадження. На думку скаржниці, вирок апеляційного суду є незаконним унаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, захисник вважає, що в діях її підзахисної відсутній як склад, так і сама подія кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК, оскільки відповідальність за самоправство повинна наставати за умови, що вчинені дії суперечать порядку, установленому конкретним законом, проте у вироку апеляційного суду не зазначено, яку саме норму чинного законодавства порушила ОСОБА_6 . Також захисник звертає увагу на те, що постановаВінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року, яку, за версією сторони обвинувачення, засуджена мала виконати і не виконала та на підставі якої апеляційний суд визнав ОСОБА_6 винуватою, стосувалася дій державного реєстратора як суб`єкта владних повноважень і не вирішувала ніякого майнового спору, не визначала права власності на будь-яке майно, не встановлювала ніяких обмежень для ОСОБА_6 щодо відчуження майна і не містила жодних зобов`язальних норм для останньої. Крім того, захисник зазначає, що угоди про відчуження майна були укладені правомірно, з дотриманням норм чинного законодавства, що виключає наявність у діях ОСОБА_6 ознак кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК.
 
Позиції учасників судового провадження
 
8. Засуджена ОСОБА_6 та її захисники - адвокати ОСОБА_7 і                        ОСОБА_8 підтримали касаційну скаргу, просили скасувати вирок апеляційного суду та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
 
9. Потерпілий - цивільний позивач СП «Колгоспний ринок» подав заперечення на касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 , у якому просить цю касаційну скаргу залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 - без зміни. 
 
10. Прокурор ОСОБА_5 вважав, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, просив залишити вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 без зміни.
 
Мотиви Суду
 
11. Заслухавши доповідача та виступи учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги й вивчивши заперечення на касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що касаційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.
12. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу (ч. 1 ст. 433 КПК).
13.  Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
14. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що доводи захисника про істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.
15. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
16. Статтею 420 КПК передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі:
1)     необхідності застосування закону про більш  тяжке  кримінальне   правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 
2)     необхідності застосування більш суворого покарання;
3)     скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;
4)     неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
17. Вирок суду апеляційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 420 КПК повинен відповідати загальним вимогам до вироків.
18. Так, згідно з вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і  вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з  нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
 
19. За змістом ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
 
20. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
 
21. Статтею 94 КПК визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
22. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновок суду апеляційної інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК, зроблено без  додержання вищевказаних вимог закону.
23. Скасовуючи виправдувальний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 і приймаючи рішення про винуватість обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК, суд апеляційної інстанції послався на:
- показання ОСОБА_6 , яка заперечувала свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення; 
- показання представника потерпілого ОСОБА_11 , за словами якого ОСОБА_6 як директор КП «Крижопільський кооперативний ринок» знала про рішення адміністративного суду від 17 січня 2017 року, проте, використовуючи своє керівне становище, діючи умисно, з метою отримання майна ринку, без проведення аукціону, порушуючи вищевказане рішення адміністративного суду, не маючи права відчужувати майно, 26 квітня та 13 вересня 2017 року уклала договори купівлі-продажу м`ясного та молочного павільйонів через члена (засновника) КП «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_12 особисто на себе, чим завдала СП «Колгоспний ринок» матеріальної шкоди на суму 3 225 327 грн; 
- показання свідка ОСОБА_10   про те що у 2000 році відбулася реорганізація СП «Колгоспний ринок» у КП «Крижопільський кооперативний ринок». ОСОБА_6  знала, що реконструкцію колгоспного ринку здійснювала Крижопільська райспоживспілка, а фінансування реконструкції ринку - Вінницька облспоживспілка. У 2003 році ОСОБА_6 незаконно вивела Крижопільську райспоживспілку із засновників КП «Крижопільський кооперативний ринок». Пайовики Крижопільського району були не згоднi з реорганізацією СП «Колгоспний ринок» у КП «Крижопільський кооперативний ринок» та оскаржували перереєстрацію, висловлювали претензії директору КП «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_6 , неодноразово подавали скарги з цього приводу, обговорювали питання на зборах і зверталися до керівництва району про вжиття заходів. У 2009 році під час перевірки було виявлено ряд порушень, допущених у ході реорганізації СП «Колгоспний ринок» у КП «Крижопільський кооперативний ринок», про що було складено відповідний акт. ОСОБА_6 достеменно було відомо про це, але добровільно виконати вимоги пайовиків вона не погоджувалася. Після набрання рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року законної сили ОСОБА_6 не звернулася з ним до виконання, державний реєстратор не скасував реєстрації юридичної особи, і засуджена, всупереч указаному рішенню адміністративного суду, не маючи права здійснювати будь-яких дій, привласнила м`ясний та молочний павільйони. Під час оформлення права власності й посвідчення договорів купівлі-продажу павільйонів ОСОБА_6 ввела в оману нотаріуса, сказавши, що немає судових справ, у той час як справи були, тому пайовики звернулися до поліції із заявою за захистом своїх майнових прав. Було порушено кримінальну справу, проведено експертизу, відповідно до якої визначено майнову шкоду, завдану СП «Колгоспний ринок»;
- показання свідка  ОСОБА_13 про те, що  ОСОБА_6 не зверталася до неї як до державного реєстратора сектору з питань державної реєстрації Крижопільської райдержадміністрації з постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року, і вона не вносила змін у Реєстрі на підставі вказаного рішення окружного адміністративного суду, оскільки в рішенні суду не було зобов`язального характеру для реєстратора про скасування номера реєстру та дати реєстру;
- дані установчого договору про створення СП «Колгоспний ринок» 1993 року із зазначенням вкладів засновників і статутного фонду, а також дані статуту СП «Колгоспний ринок»;
- дані копій установчого договору про створення та діяльність КП «Крижопільський кооперативний ринок», його засновників, юридичні адреси, підписи, розмір і склад внесків до пайового фонду, частка засновника в пайовому фонді тощо;
- дані копії статуту КП «Крижопільський кооперативний ринок»;
- дані, які містяться в копії наказу від 31 грудня 2000 року «Про перелік основних засобів коопринку, які зараховуються до неподільного майна споживчої кооперації України»;
- дані, які зафіксовано у змінах до статуту КП «Крижопільський кооперативний ринок» 2003 року, відповідно до яких Крижопільське районне споживче товариство виключено із числа засновників, а також дані статуту КП «Крижопільський кооперативний ринок» у новій редакції від 12 червня 2014 року;
- дані виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань про те, що станом на 30 січня 2017 року керівником КП «Крижопільський кооперативний ринок» є ОСОБА_6 ;
- дані постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 
2017 року про визнання протиправними дій Крижопільської районної державної адміністрації щодо вчинення 26 вересня 2000 року реєстраційного запису про перереєстрацію СП «Колгоспний ринок» (код ЄДРПОУ 01557101) у КП «Крижопільський кооперативний ринок» і скасування рішення Крижопільської райдержадміністрації, реєстраційний запис № 1568 від 26 вересня 2000 року, про перереєстрацію СП «Колгоспний ринок» (код ЄДРПОУ 01557101) у КП «Крижопільський кооперативний ринок»;
- дані ухвали Вінницького адміністративного суду від 20 квітня 2017 року про залишення без змін постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року;
- дані, які містяться у висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 
25 лютого 2019 року № 635/636/19-21, про те, що ринкова вартість м`ясного павільйону становить 2 300 262 грн, а вартість молочного павільйону - 925 062 грн;
- дані копії договору купівлі-продажу молочного павільйону від 13 вересня                        2017 року, у якому зазначені сторони договору, предмет договору, ринкова                   (57 760 грн) і балансова (11 590 грн) вартість молочного павільйону; 
- дані копії договору купівлі-продажу м`ясного павільйону від 26 квітня 2017 року, в якому зазначені сторони договору, предмет договору, ринкова (113 076 грн) і балансова (17 030 грн) вартість м`ясного павільйону;
- дані витягів із протоколу № 2 загальних зборів членів КП «Крижопільський кооперативний ринок» від 09 лютого 2017 року про надання дозволу на продаж і нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу молочного та м`ясного павільйонів члену (засновнику) КП «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_6 , а від юридичної особи КП «Крижопільський кооперативний ринок» уповноважено підписати ці договіри купівлі-продажу члену (засновнику) КП «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_12 ;
- дані витягу з Єдиного реєстру щодо права власності про те, що власником м`ясного павільону з 26 квітня 2017 року, а також молочного павільйону з 
13 вересня 2017 року є ОСОБА_6 .
24. Суд апеляційної інстанції вказав, що невизнання ОСОБА_6 своєї винуватості у самоправстві спрямоване на уникнення відповідальності за вчинене, не відповідає об`єктивним обставинам та спростовується доказами у справі, зібраними на досудовому слідстві й дослідженими в ході судового розгляду. При цьому зробив висновок, що пред`явлене   ОСОБА_6 обвинувачення доведено, кваліфікувавши її дії за ст. 356 КК як самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією та такими діями була заподіяна значна шкода інтересам власника.
25. Верховний Суд не погоджується з таким рішенням суду апеляційної інстанції з наступних підстав.
 
26. За змістом кримінального закону, самоправство характеризується сукупністю таких ознак: 1) самовільним, всупереч установленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4) причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.
 
27. Об`єктом злочину виступає встановлений законодавством порядок реалізації громадянами своїх прав та обов`язків тощо. Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або удаваного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку. Під удаваним слід розуміти право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється. Насправді цим правом суб`єкт не володіє.
 
28. Оспорюваність правомірності дій особи означає, що інший громадянин або підприємство, установа, організація вважають дії того, хто вчиняє самоправні дії, незаконними, відкрито не погоджуються з ними, оскаржують їх (у судовому, адміністративному порядку тощо). Відсутність оспорюваності дій виключає визнання їх кримінально караним самоправством.
 
29. Злочин визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.  Питання про те, чи є спричинена самоправством шкода значною, потрібно вирішувати в кожному конкретному випадку. Матеріальну шкоду слід визнавати значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. До нематеріальної значної шкоди при самоправстві потрібно відносити, зокрема, заподіяння шкоди здоров`ю людини, порушення політичних, трудових, житлових та інших конституційних прав і свобод людини і громадянина.
 
30. Суб`єктивна сторона злочину характеризується умислом. Психічне ставлення винного до суспільно небезпечних наслідків у вигляді значної шкоди, за загальним правилом, також характеризується умислом. Відповідальність за ст. 356 КК виключається, якщо особа сумлінно помиляється у питанні належності їй права, яке вона реалізує всупереч встановленому законодавством порядку.
 
31. При цьому сторона обвинувачення повинна довести перед судом за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а суд у разі постановлення обвинувального вироку - навести відповідні мотиви щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями винного і настанням наслідків, передбачених                ст. 356 КК у виді заподіяння значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
 
32. Згідно зі ст. 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
 
33. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 17 згаданої статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
 
34. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні.
 
35. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як із тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і з тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
 
36. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
 
37. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги частину доказів сторони захисту та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
 
38. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдиною версією, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
 
39. Із матеріалів кримінального провадження видно, і на це звернув увагу суд першої інстанції, вказуючи на відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК, що:
1) ОСОБА_6 незмінно заперечувала вчинення кримінального правопорушення і твердила, що 2000 році за організацією обласної споживспілки та керуванням райспоживспілка відбулася реорганізація СП «Колгоспний ринок» Крижопільської райспоживспілки в КП «Крижопільський кооперативний ринок» Крижопільської райспоживспілки. За рішенням зборів, усе майно було передано правонаступнику: 25% пайового фонду належало райспоживспілці, 75% членам трудового колективу, її частка на той час була 24%, чотири фізичних особи залишалися засновниками. У 2003 році відбулася стадія банкрутства Крижопільського районного споживчого товариства, тому на загальних зборах КП було вирішено виключити Крижопільське районне споживче товариство із засновників кооперативу для недопущення завдання шкоди майну, цілісності «Коопринку» як з боку Крижопільського районного споживчого товариства, так і з боку кредиторів. На зборах був присутній голова райспоживспілки, їй були виплачені пайові внески, у зв`язку з чим розмір часток у пайовому фонді КП «Крижопільський кооперативний ринок» засновників змінився у бік збільшення. У 2005 році відповідно до чинного законодавства підприємство було внесено в реєстр за номером 2658.  У 2007-2008 роках вона за договором фінансового лізингу викупила у КП «Крижопільський кооперативний ринок» молочний, м`ясний та керасиновий павільйони. Рішення про продаж указаного майна у лізинг було прийнято на загальних зборах засновників КП, якими було прийнято рішення про продаж павільйонів за залишковою балансовою вартістю. Тоді ж вона повністю розрахувалася за договором лізингу за ці павільйони, про що є квитанції, також були оформлені відповідні договори, але нотаріально право власності не оформила, оскільки не було потреби. У 2017 році вона звернулася до нотаріуса для оформлення договорів купівлі-продажу зазначених павільйонів, подала усі необхідні для цього документи, у тому числі звіт про їхню ринкову вартість. Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року не порушувала, оскільки є кінцевим бенефеціарним власником майна КП «Крижопільський кооперативний ринок», їй належить 84% пайового фонду підприємства, крім того, цим рішенням суд не зобов`язував і не обмежував її у діях чи майнових правах; 
2) показання свідка ОСОБА_13 зводилися до того, що до неї як до державного реєстратора сектору з питань державної реєстрації Крижопільської райдержадміністрації зверталася не ОСОБА_6 , а ОСОБА_14 для внесення змін до реєстру на підставі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 
17 січня 2017 року, проте вона жодних змін не внесла, оскільки це рішення суду не містило вказівки зобов`язального характеру для реєстратора, а саме, щоб державний реєстратор скасував номер реєстру та дату, від якої було зроблено запис у реєстрі; 
3) твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_6 , самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинила дії, правомірність яких оспорюється окремим громадяном або підприємством, установою та організацію, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, не конкритизовано, в порушенні якого саме установленого законом порядку обвинувачується ОСОБА_6 ;
3) зі змісту постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року, якою визнано протиправними дії Крижопільської районної державної адміністрації щодо вчинення 26.09.2000 року реєстраційного запису про перереєстрацію СП «Колгоспний ринок», код ЄДРПОУ 01557101, в КП «Крижопільський кооперативний ринок»; скасовано рішення Крижопільської районної державної адміністрації, реєстраційний запис 1568 від 26.09.2000 року, про перереєстрацію СП «Колгоспний ринок» (код ЄДРПОУ 01557101) в КП «Крижопільський кооперативний ринок», у решті позовних вимог відмовлено, також відмовлено в задоволенні адміністративного позову Крижопільського районного споживчого товариства,  вбачається, що ні ОСОБА_6 , ні КП «Крижопільське кооперативний ринок» у вказаній справі не були відповідачами, це рішення не стосувалося ОСОБА_6 , не зобов`язувало її до вчинення чи невчинення будь-яких дій, у тому числі щодо звернення до державного реєстратора для внесення відомостей про припинення юридичної особи КП «Крижопільський кооперативний ринок», а отже не доведено й вини ОСОБА_6 в умисному невиконанні цієї постанови; 
4) за даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприєимців та громадських формувань, на час вчинення нотаріальних дій КП «Крижопільський кооперативний ринок» було право- та дієздатним, будь-яких обмежень та обтяжень щодо майна КП не існувало, тому ОСОБА_6 , не маючи жодних заборон на вчинення будь-яких дій, правомірно звернулася до нотаріуса для вчинення нотаріально посвідчиних договорів купілі-продажу м`ясного та молочного павільйонів;
5) дані витягів із протоколу № 2 загальних зборів членів КП «Крижопільський кооперативний ринок» від 09 лютого 2017 року щодо надання зборами дозволу на продаж і нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу м`ясного та молочного павільйонів свідчить про те, що ОСОБА_6 діяла не самовільно, а на підставі рішення загальних зборів членів КП «Крижопільський кооперативний ринок».
6) за даними протоколу № 3 від 14 жовтня 2003 року, а також змін до ст. 14 установчого договору про створення та діяльність КП «Крижопільський кооперативний ринок», змін до статуту КП «Крижопільський кооперативний ринок», Крижопільське районне споживче товариство виключене з числа засновників КП «Крижопільський кооперативний ринок»;
7) дані договору фінансового лізингу від 28 березня 2008 року відносно молочного павільйону та довідки № 32 від 04 липня 2017 року свідчать про те, що ОСОБА_6 дійсно повністю сплатила залишкову вартість за молочний павільйон - 11 590 грн;
8) інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка сформована 
13 вересня 2017 року нотарусом ОСОБА_15 при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу молочного павільйону, містить відомості, які свідчать про відсутність будь- яких обмежень відносно цього майна;
9) дані договору фінансового лізингу від 31 березня 2007 року відносно м`ясного павільйону та довідки № 24 від 25 квітня 2017 року свідчать про те, що ОСОБА_6 дійсно повністю сплатила залишкову вартість за м`ясний павільйон - 17 029 грн; 
10) інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка сформована 
26 квітня 2017 року нотарусом ОСОБА_15 при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу м`ясного павільйону, містить відомості, які свідчать про відсутність будь яких обмежень відносно цього майна.
 
40. Аналіз сукупності зазначених доказів свідчить про те, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом, що в діянні ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК.
 
41. Відповідно до ст. 440 КПК суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
 
42.  На підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо суд установив відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення.
43. Ураховуючи закріплений Конституцією України принцип презумпції невинуватості, необхідність тлумачити всі сумніви на користь обвинуваченого, суд касаційної інстанції вважає, що вирок суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в її діянні складу кримінального правопорушення.
 
44. Також, зважаючи на те, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у зв`язку з встановленням відсутності в її діянні складу кримінального правопорушення, цивільний позов потерпілого СП «Колгоспний ринок» про відшкодування матеріальної шкоди на підставі ч. 3 ст. 129 КПК необхідно залишити без розгляду.
 
Керуючись статтями 433, 434, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив: 
Касаційну скаргу захисника засудженої - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
 
Вирок Вінницького апеляційного суду від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі  п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
 
Цивільний позов СП «Колгоспний ринок» до ОСОБА_6 залишити без розгляду.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Судді:

ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                 ОСОБА_3