ПОСТАНОВА 
Іменем України

16 травня 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/4987/18
провадження № 22-ц/4809/646/23 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 ,
третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_3 
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2022 року у складі судді  Кулінки Л.Д.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2022 року зупинено провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Зобов`язано ОСОБА_2 повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, щодо проведення судового засідання 07.12.2022 без його участі, що позбавило його можливості подати заперечення при вирішенні питання про зупинення провадження у справі.
Зазначає, що він з?явився до суду разом зі своїм представником ОСОБА_4 , однак секретар судового засідання повідомила про відкладення розгляду справи у зв?язку з неявкою відповідача та її представника. 
Вказує, що вже зі змісту оскаржуваної ухвали він дізнався, що представником відповідача – ОСОБА_5 подавалося клопотання про зупинення провадження у справі.
Відповідач не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали про зупинення провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, зокрема, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Проходження військової служби регулюється Законом України від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу».
Для обов`язкового зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України повинні існувати дві імперативні умови:
- перебування сторони на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань;
- Збройні Сили України або інші утворені відповідно до закону військові формування повинні бути переведені на воєнний стан.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Така правова позиція узгоджується із постановою КЦС ВС від 21.12.2022 у справі № 456/2541/19.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 06 квітня 2000 року воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до статті 2 цього Закону  правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
Згідно з ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
З матеріалів справи вбачається, що через канцелярію суду представником відповідача ОСОБА_5 подано заяву (вх. № 32877 від 15.11.2022) про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що на даний час відповідач проходить службу в Збройних Силах України.
З долученого до клопотання витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) місто Кропивницький № 290 від 07.11.2022 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 старший солдат військової служби перебуває у лавах Збройних Сил України за контрактом на посаді водія автомобільного взводу роти забезпечення та вважається такою, що вибула у відрядження до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 на 36 діб з 11 листопада по 16 грудня 2022 року з метою проходження базового рівня підготовки сержантського складу за ВОС-787089А (том 2, а.с.103).
Проте, суд першої інстанції не звернув увагу, що наданий представником відповідача витяг з наказу не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не містить інформації про переведення на воєнний стан та виконання бойових завдань у зоні бойових дій військової частини, в якій ОСОБА_2 перебуває на військовій службі.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції, застосовуючи частину першу ст.251 ЦПК України, не вказав у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період знаходження відповідача на військовій службі, виходячи із заявлених ОСОБА_5 підстав зупинення провадження, а також враховуючи, що вона не позбавлена можливості здійснити реалізацію наданих їй ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, приймати участь у розгляді справи через представника.
Апеляційний суд також приймає до уваги, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст.12 ЦПК України.
На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі, оскільки не врахував, що на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Отже, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у даній цивільній справі, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження перебування відповідача на військовій службі по контракту, з якого та по який час, чи військове формування, в якому несе службу відповідач, переведене на воєнний стан або залучено до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
У зв`язку з наведеним, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2022 року скасувати та направити справу до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                                 А.М. Головань

Судді                                                                                 О.Л. Дуковський

                                                                                       Л.М. Дьомич