ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/7098/20  Номер провадження 22-ц/814/603/23	Головуючий у 1-й інстанції Чайка І.В.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Хіль Л.М.,
суддів: Лобова О.А., Пилипчук Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його зароібку (доходу) щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення дитиною повноліття,
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просив скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ від 18.09.2020 року по справі № 641/7098/20 та закрити провадження.
В обґрунтування заяви посилався на те, що 18.09.2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова був винесений судовий наказ , яким заяву ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі та стягнуто з нього аліменти на утримання дитини. Заявник вважає , що при постановлені судового наказу суду не були відомі факти , за наявності яких суд прийняв би інше рішення. 
Зазначає , що 26.03.2004 року за ним зареєстровано право власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , в якій він мешкає разом із сином та дружиною. Вихованням та розвитком дитини займається батько, утримує дитину, відвідує батьківські збори. Він, як батько , приймає активну участь у вихованні свого сина, є головою батьківського комітету, оплачує всі необхідні навчальні посібники та гаряче харчування для сина у гімназії. 
Заперечує проти посилання ОСОБА_2 на те , що він, як батько, не бере участь у вихованні та утриманні дитини, оскільки ці посилання є виключно припущенням.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова від 18.09.2020 року по справі за заявою   ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення дитиною повноліття- залишено без задоволення.
Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судовий наказ від 18.09.2020 року який ним оскаржувався, постановлений з порушенням норм процесуального права.
Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав задоволення його заяви щодо перегляду рішення за нововиявленими обставинами.
Прохав скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Від адвоката Юшко Т.Г., представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
Інші учасники справи повідомлялись про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явились.
З огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України вказане не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, що в провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходилася цивільна справа № 641/7098/20 за заявою   ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви та до досягнення дитиною повноліття.
Судовим наказом Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.09.2020 року заява  ОСОБА_2  була задоволена , та стягнуто з  ОСОБА_1 , на користь  ОСОБА_2  аліменти на утримання неповнолітнього сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з  ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 210 (двісті десять) грн 20 коп.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що жодна обставина, на яку посилається заявник у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, підстав для скасування судового наказу не вбачається. Окрім того, суд зазначив, що вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч.1ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.
Частиною сьомою статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.
Так судовий наказ від 18.09.2020 року видано відповідно до пункту 4 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.
Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Такий обов`язок також передбачений ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.
Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2ст. 182 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Отже, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 423, пункту 1 частини 1 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.
В якості нововиявлених обставин по справі ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції чеки про придбання продуктів харчування, одягу, побутової та промислової техніки, квитків до кінотеатрів та виставок, атракціонів, поповнення мобільного телефону, оплату комунальних послуг, частина з яких датовані після винесення судового наказу від 18.09.2020 року.
Доказів щодо придбання цих товарів саме для дитини, та здійснення витрат саме ОСОБА_1 до суду першої та апеляційної інстанції не надано.
Водночас, заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, яку подав ОСОБА_1 , не містить відомостей про нововиявлені обставини у розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
Оскільки підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, відповідно до 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України є виключно такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Таким чином висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишення судового наказу в силі є правильним, обгрунтованим та відповідає обставинам справи.
Зазначена судом позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, зробленими в ухвалах від 30.08.2021 року по справі 461/1229/20, від 10.02.2021 року по справі № 761/8140/20 та від 11.06.2021 року по справі № 754/15204/19.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.
Оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції із додержанням норм процесуального права. Підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя                                                 Л.М. Хіль

Судді                                                                         О.А. Лобов

       Л.І. Пилипчук