ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року	Львів	Справа № 140/5571/22 пров. № А/857/4439/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року (головуючий суддя Волдінер Ф.А., м.Луцьк) у справі №140/5571/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» до Західного регіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
22.08.2022 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Західного регіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.02.2022 №29/3300703.
Позов обґрунтовує тим, що інспекторами ГУ ДПС у Миколаївській області проведено фактичну перевірку автозаправного комплексу (АЗК) на якому здійснює господарську діяльність ТОВ «Вест Петрол Маркет». За висновками акта фактичної перевірки від 19.01.2022 встановлено порушення товариством підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (ПК України). На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 21.02.2022 року №29/33000703. Вважає необґрунтованими висновки акта перевірки про порушення товариством абзацу четвертого підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, відповідно до якого акцизні склади вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками у разі відсутності позитивного результату повірки на такі витратоміри-лічильники. Зазначив, що ТОВ «Вест Петрол Маркет» на АЗК, що перевірявся, використовує три паливо-роздавальні колонки типу Tokheim (заводські номери D0527161, D0527191 та D0830106), які зареєстровано у відповідному реєстрі згідно з положеннями ПК України. До перевірки надано формуляри паливороздавальних колонок (ПРК), які містять відповідні записи про придатність цих засобів вимірювальної техніки з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів. Відтак, твердження контролюючого органу про те, що з 10.07.2020 по 23.07.2020 товариство використовувало 3 витратоміри-лічильники, на які відсутні позитивні результати повірки в зазначений період, позивач заперечує, оскільки чинне законодавство не зобов`язує суб`єкта господарювання зберігати відповідну документацію про повірку засобів вимірювальної техніки за попередні роки, яка вже вичерпала свою дію. Таким чином, позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням та вважає, що воно суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Крім того, апелянт звертає увагу, що акт перевірки за наслідками якого відповідачем винесено спірне податкове повідомлення-рішення не містить ні опису вказаного порушення в частині періоду часу з 10.07.2020 року по 23.07.2020 року, ні опису обставин та документів, які б підтверджували здійснення позивачем відпуск пального з акцизного складу з уніфікованим номером 1007120 через три паливо/газо роздавальних колонки, що виконують функцію витратомірів-лічильників, на які ніби то був відсутній позитивний результат повірки або оцінка відповідності. Звертає увагу, що відповідач не надав доказів щодо спірних обставин, які би відповідали ознакам достовірності, достатності, належності та допустимості, а отже не довів, що у спірних правовідносинах діяв з дотриманням процедури, визначеної Законом. Вважає, що порушення щодо здійснення позивачем в період з 10.07.2020 року по 23.07.2020 року відпуску пального з акцизного складу з уніфікованим номером 1007120 через три місця відпуску пального наливом з акцизного складу, що були необладнані витратомірами-лічильниками, не знайшло свого підтвердження в ході здійсненої фактичної перевірки позивача контролюючим органом, а відтак, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення саме на підставі такого акту перевірки, складеного за результатами такої перевірки. З врахуванням наведеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
27.04.2023 відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що перевіркою встановлено, що ТОВ «Вест Петрол Маркет» у період з 10.07.2020 року по 23.07.2020 року на акцизному складі (АЗС) уніфікований номер 1007120, що знаходиться за адресою: вул. Чкалова, буд. 23/1, м. Миколаїв, здійснювалась господарська діяльність із зберігання, приймання та відпуску пального споживачам, через витратоміри-лічильники в кількості три одиниці, без позитивного результату повірки, чим порушено підпункт 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України. Вважає, що висновки акта перевірки є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 21.02.2022 року №29/33000703 - правомірним. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
У відповідності до частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
ГУ ДПС у Миколаївській області, на підставі наказу від 21.12.2020 №2289-П, проведено фактичну перевірку АЗС, яка належить ТОВ «Вест Петрол Маркет» та розташована за адресою: вул. Чкалова, буд. 23/1, м. Миколаїв, з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства щодо виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів, пального за період з 01.04.2020 по 19.01.2022, про що складено акт фактичної перевірки від 19.01.2022 №282/14-29-09-02-12/42663493.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «Вест Петрол Маркет» у період з 10.07.2020 року по 23.07.2020 року на акцизному складі (АЗС) уніфікований номер 1007120, що знаходиться за адресою: вул. Чкалова, буд. 23/1, м. Миколаїв, здійснювалась господарська діяльність із зберігання, приймання та відпуску пального споживачам, через витратоміри-лічильники в кількості три одиниці, без позитивного результату повірки, чим порушено п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.
Крім того, перевіркою встановлений факт проведення розрахункових операцій щодо реалізації пального з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості поданих товарів (наданих послуг) та/або непроведення розрахункових операцій щодо реалізації пального через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, унаслідок чого нестача пального (з урахуванням відносної похибки) вартістю 769,78 грн, а саме бензин Mustang А-95-Євро5-Е0 у кількості 22 л вартістю 796,78 грн, чим порушено п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (Закон №265).
Також встановлено факт не ведення (ведення з порушенням) обліку товарних запасів в порядку, встановленому законодавством України, за місцем їх реалізації, а саме: встановлений надлишок товарних запасів вартістю 3 555,22 грн, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону №265.
На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 21.02.2022 року №29/33000703, яким відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України до ТОВ «Вест Петрол Маркет» у зв`язку з порушенням підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 60 000,00 грн.
Позивач оскаржував податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України (ДПС України), рішенням якої від 20.07.2022 №7514/6/99-00-06-03-01-06 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.
Позивач не погодився з рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому звернувся до суду першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень,  довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до  ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Відповідно до підпункту 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України розпорядником акцизного складу є суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.
Згідно з пунктом 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі. Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками. Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників. Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Відповідно до підпункту 230.1.4. пункту 230.1 статті 230 ПК України порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів встановлюється Кабінетом Міністрів України. У такому реєстрі міститься податкова інформація про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.
Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.
Норми статті 128-1 Кодексу застосовуватимуться: 1) з 01 липня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів; 2) з 01 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів; 3) з 01 січня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (пункт 18 підрозділ 5 розділ XX Кодексу).
Пунктом 18 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, норми пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України застосовуються з 01 квітня 2020 року.
Отже, за змістом вказаних норм, для здійснення реалізації пального, розпорядники акцизних складів, де розташовані резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, з 01 січня 2020 року зобов`язані обладнати їх витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, а також зареєструвати їх у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.
Відповідальність за порушення вказаного обов`язку застосовується з 01 квітня 2020 року.
Колегія суддів зазначає, що на території акцизного складу (уніфікований номер 1007120), на якому здійснює господарську діяльність ТОВ «Вест Петрол Маркет» зі зберігання та реалізації пального, розташовано три паливо-роздавальні колонки типу Tokheim (заводські номери D0527161, D0527191 та D0830106), які виконують функції витратомірів-лічильників та які зареєстровано у відповідному реєстрі згідно з положеннями ПК України.
Відповідно до міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547), міжповірочний інтервал періодичної повірки паливороздавальної колонки для заправки автомобілів світлими нафтопродуктами, мастилами, скрапленим газом, стисненим газом становить 1 рік.
Як встановлено пунктом 3 розділу IV Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року №193 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 року за №278/28408), оформлення результатів періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту здійснюється таким чином: 1) позитивні результати періодичної, позачергової повірок та повірки після ремонту засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) засвідчують відбитком повірочного тавра на ЗВТ чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлюють свідоцтво про повірку ЗВТ за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку. На вимогу заявника можливе поєднання зазначених видів засвідчення результатів повірки; 2) свідоцтво про повірку ЗВТ може бути оформлене: на паперовому носії; в електронній формі - у разі дотримання вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та цього Порядку.
Оглядаючи матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що ТОВ «Вест Петрол Маркет» до перевірки надано формуляри на витратоміри-лічильники (паливно-роздавальні колонки) з серійними номерами №0527161, який повірений 24 липня 2020 року та 24 липня 2021 року; №0527191, який повірений 24 липня 2020 року та 24 липня 2021 року; №0830106, який повірений 24 липня 2020 року та 24 липня 2021 року. Станом на момент проведення фактичної перевірки зазначені паливо-роздавальні колонки були належним чином повірені, при цьому цей факт не заперечується і відповідачем, проте звертає увагу на те, що повірка вказаних витратомірів-лічильників здійснена лише 24 липня 2020 року. Документи про повірку вказаних витратомірів-лічильників до 24 липня 2020 року контролюючому органу під час перевірки, а також суду позивачем не надано.
Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про відсутність обов`язку зберігати відповідну документацію про повірку засобів вимірювальної техніки за попередні роки, яка вже вичерпала свою дію, оскільки відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).
Отже, встановлений перевіркою факт використання ТОВ «Вест Петрол Маркет» на АЗС за адресою: вул. Чкалова, 23/1, м. Миколаїв, трьох витратомірів-лічильників, щодо яких відсутній позитивний результат повірки або оцінки відповідності до 24 липня 2020 року (у період з 01 квітня 2020 року по 23 липня 2020 року), знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а тому апеляційний суд вважає правомірним податкове повідомлення-рішення від 21.02.2022 №29/3300703.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в позові, а тому апеляційну скаргу слід відхилити. 
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі № 140/5571/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний