ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року	Львів	Справа № 140/6175/22 пров. № А/857/17636/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Большакової О.О., Ніколіна В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року у справі № 140/6175/22 (головуючий суддя: Ковальчук В.Д., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємство "ДИСТОРГ" до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

встановив:

Приватне підприємство "ДИСТОРГ", 21.09.2022 звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області від 02.06.2022 № 6897509/43857930, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 26.01.2022 № 17, поданої ПП “Дисторг” 
зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) податкову накладну від 26.01.2022 № 17.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий орган не визначив конкретного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних в ЄРПН. Пропозиція податкового органу про надання пояснень та копій документів без наведення вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, призводить до правової невизначеності, не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії, яким є рішення Комісії регіонального та/або центрального рівня та обмежує права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року позов задоволено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, Головне управління ДПС у Волинській області, та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, Головне управління ДПС у Волинській області покликається на те, що на момент винесення оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач не виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку № 520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ПП “Дисторг” склало та направило на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 26.01.2022 № 17 на суму 95337,00 грн з ПДВ.
Відповідно до квитанції від 14.02.2022 № 9030150241 податкову накладну від 26.01.2022 № 17 прийнято, реєстрація зупинена та зазначено підставою для зупинення податкової накладної: «Відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 25.05.2022 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою подальшої реєстрації податкової накладної від 26.01.2022 № 17 в ЄРПН позивач 24.03.2022 подав до контролюючого органу повідомлення №2 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено з поясненнями та документами, що підтверджують факт здійснення господарських операцій, а саме: платіжне доручення № 776 від 25.01.2022; платіжне доручення № 394 від 26.01.2022; договір № 0600-МО поставки нафтопродуктів від 01.04.2021; договір надання послуг № 50 від 29.12.2021; договір поставки № 0504-3 від 05.04.2021; договір оренди № 09/21 від 01.04.2021; рахунок-фактура № СФ-0000012 від 26.01.2022, видаткова накладна № РН-0000014 від 27.01.2022, товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № РН-0000014 від 27.01.2022; рахунок на оплату № 230 від 25.01.2022, видаткова накладна № 490 від 27.01.2022, товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № 61 від 27.01.2022; лист ТзОВ “Адама” від 28.01.2022, платіжне доручення № 781 від 31.01.2022; ліцензія на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі; договір суборенди транспортного засобу № 5/21 від 01.04.2021; договір суборенди транспортного засобу № 4/21 від 01.04.2021; сертифікат відповідності № DIN/00003-22.
Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Волинській області 02.06.2022 прийняла рішення № 6897509/43857930 про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 26.01.2022 № 17 з підстав ненадання платником копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. В графі “додаткова інформація” оскаржуваного рішення зазначено: невідповідність між даними податкової накладної та первинними документами.
ПП “Дисторг” не погодилося із прийнятим рішенням про відмову у реєстрації ПН від 26.01.2022 № 17 та оскаржило його в адміністративному порядку до ДПС України. 
Рішенням № 15007/43857930/2 від 29.06.2022  Комісії ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Вважаючи таке рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган визначив лише загальні підстави прийняття оспорюваних рішень, не зазначивши конкретної інформації щодо причин та підстав їх прийняття. Адже, контролюючий орган не сформував конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, не вказав, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про їх реєстрацію в ЄРПН.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до пункту 1 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» № 520 від 12.12.2019 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 за № 1245/34216) (далі Порядок № 520), цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) (п. 2 Порядку № 520).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку № 520).
За правилами пункту 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 520 встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7 Порядку № 520).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пункт 5 Порядку № 520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, однак такий перелік не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно такого переліку.
При цьому, в залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова накладна для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем подано на розгляд комісії контролюючого органу пояснення та документи, щодо господарських операцій з ТзОВ “Адама”, на підставі яких ним сформовано спірну податкову накладну реєстрація якої зупинена. 
Зокрема: платіжне доручення № 776 від 25.01.2022; платіжне доручення №394 від 26.01.2022; договір № 0600-МО поставки нафтопродуктів від 01.04.2021; договір надання послуг № 50 від 29.12.2021; договір поставки № 0504-3 від 05.04.2021; договір оренди № 09/21 від 01.04.2021; рахунок-фактура № СФ-0000012 від 26.01.2022, видаткова накладна № РН-0000014 від 27.01.2022, товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № РН-0000014 від 27.01.2022; рахунок на оплату № 230 від 25.01.2022, видаткова накладна № 490 від 27.01.2022, товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № 61 від 27.01.2022; лист ТзОВ “Адама” від 28.01.2022, платіжне доручення № 781 від 31.01.2022; ліцензія на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі; договір суборенди транспортного засобу № 5/21 від 01.04.2021; договір суборенди транспортного засобу № 4/21 від 01.04.2021; сертифікат відповідності № DIN/00003-22.
Однак, контролюючий орган рішенням від 02.06.2022 № 6897509/43857930  відмовив позивачу у реєстрації податкової накладної від 26.01.2022 № 17 в ЄРПН.
Так, відповідно до п. 9 та п. 11 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до п. 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз наведених норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що наведеним нормативно-правовим актом визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20.
Як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано відповідачем, позивачем було виконано вимоги контролюючого органу та надано відповідні пояснення до яких долучено копії наявних документів, що підтверджують проведення господарських операцій.
Доказів та обґрунтувань щодо того, що подані документи складені/оформлені з порушенням вимог чинного законодавства відповідачем не надано, а судом апеляційної інстанції не встановлено.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Разом з тим, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН не містять інформації, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.
Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Аналогічні висновки у подібних спірних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 справа № 500/2237/20. 
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач під час здійснення операцій з постачання/надання товарів/послуг вчинив усі необхідні дії щодо реєстрації податкової накладної.
На думку суду апеляційної інстанції, оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкових накладних містять формальну підставу для їх прийняття: «ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. В графі “додаткова інформація” оскаржуваного рішення зазначено: невідповідність між даними податкової накладної та первинними документами».
Отже, проаналізувавши подані документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем надано необхідні документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладні, та які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.
Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції позивачем, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.
Щодо покликання апелянта, що в графі “додаткова інформація” зазначено про невідповідність між даними податкової накладної та первинними документами, що не узгоджується із підставами відмови у реєстрації податкової накладної, оскільки такими підставами у рішенні вказано саме ненадання платником податку копій документів. Зазначене є грубим порушенням положень Порядку №520 зі сторони податкового органу під час прийняття оскаржуваного рішення. При цьому, із графи “додаткова інформація” оскаржуваного рішення неможливо встановити про яку саме невідповідність між даними податкової накладної та первинними документами вказує контролюючий орган.
Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає, що вважає за необхідне також зазначити і про те, що покликання апелянта в апеляційній скарзі на передчасність подання позивачем на реєстрацію в ЄРПН податкової накладної від 26.01.2022 № 17, позаяк, відповідно до умов договору поставки № 0504-3 від 05.04.2021 першою подією у розумінні пункту 198.2 статті 198 ПК України є саме поставка товару, яка відбулася 27.01.2022, а податкова накладна виписана позивачем 26.01.2022. Також, додане до пояснень платіжне доручення № 394 від 26.01.2022 щодо оплати поставленого товару виписане на суму операції, відмінну від суми, яка зазначена у податковій накладній.
Зазначені обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного рішення, що наведені представником відповідачів, суд апеляційної інстанції відхиляє за необґрунтованістю, оскільки рішення відповідачем 1 прийнято у зв`язку з неподанням платником податків копій документів, а не їх невідповідність чи неузгодженість із даними податкової накладної. При цьому, з матеріалів видно, що податкова накладна від 26.01.2022 № 17 складена та подана на реєстрацію в ЄРПН внаслідок оплати покупцем за товар, що зазначений у рахунку-фактурі № СФ-0000012 від 26 січня 2022 року, та підтверджується платіжним дорученням № 394 від 26.01.2022 про оплату за дизпаливо згідно цього рахунку в сумі 104841,00 грн.
Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що зазначена сума в платіжному дорученні №394 від 26.01.2022 не відповідає сумі, зазначеній у податковій накладній. Однак, платник податків надав податковому органу разом із повідомленням від 24.03.2022 про подання пояснень копії листа ТзОВ “Адама” від 28.01.2022 та платіжного доручення № 781 від 31.01.2022 про повернення помилково перерахованих коштів згідно платіжного доручення № 394 від 26.01.2022 в сумі 9504,00 грн. Тобто, вказані документи були наявні у відповідача 1 під час прийняття оскаржуваного рішення, про що представник відповідачів визнає у відзиві на позов, а тому на час прийняття спірного рішення були усунені неузгодження між сумою, вказаною у  платіжному дорученні № 394 від 26.01.2022 та сумою, що зазначена у податковій накладній від 26.01.2022 № 17.
Нормами пункту 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 198.2. статті 198 ПК України, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що спірна податкова накладна складена внаслідок зарахування платіжним дорученням № 394 від 26.01.2022 коштів від покупця на банківський рахунок позивача як оплата за товар, що підлягає постачанню, тобто першою подією, внаслідок якої складено податкову накладну від 26.01.2022 № 17 є дата зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку, як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.
Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. 
Якщо мова йде про отримання коштів за товар, що підлягає постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть платіжні доручення, що підтверджують таку оплату. У даному випадку позивач надав податковому органу копію платіжного доручення № 394 від 26.01.2022 про перерахування позивачу коштів у сумі 104841,00 грн та копію платіжного доручення № 781 від 31.01.2022 про повернення позивачем покупцю помилково перерахованих коштів у сумі 9504,00 грн. 
Зважаючи на вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції зазначає, що у контролюючого органу були достатні підстави для реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 26.01.2022 № 17 внаслідок зарахування позивачу 26.01.2022 коштів за товар, що підлягає постачанню. При цьому, невідповідність умов щодо оплати за товар, зазначених у п. 5.1  договору поставки № 0504-3 від 05.04.2021, відповідно до якого покупець здійснює оплату у розмірі 100% вартості отриманого товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з дня відвантаження, зазначеного в податкових накладних, не є підставою для відмови у реєстрації спірної податкової накладної, оскільки першою подією у даному випадку є оплата за товар. Відступ сторін від умов договору не спростовує факт оплати за товар та його подальшу поставку, на підтвердження чого позивачем надано податковому органу усі необхідні та достатні документи для реєстрації в ЄРПН спірної податкової накладної. 
Суд також зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2021 року у справі №140/2456/18.
Враховуючи вищенаведене, оскільки в ході розгляду цієї справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних при Головному управлінні ДПС у Волинській області будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не зазначено, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання дій протиправними, скасування оскаржуваних рішень та зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2022 року у справі № 140/6175/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. В. Ніколін