ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/5586/23	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі - Вовненко А.В.,
за участю представника апелянта – Пудлінської Л.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління капітального будівництва Одеської міської ради  про стягнення моральної шкоди, - 
ВСТАНОВИЛА:
У березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути з Управління капітального будівництва Одеської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 8000000 (вісім мільйонів) гривень.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління капітального будівництва Одеської міської ради про стягнення моральної шкоди. Роз`яснено позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. Роз`яснено позивачеві, що розгляд і вирішення даного спору віднесено до суду цивільної юрисдикції. Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернуто позивачу. Копію ухвали направлено позивачу.
Не погоджуючись з ухвалою суду позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить визнати незаконною та скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року; направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження по справі та розгляду справи по суті.  Доводами апеляційної скарги зазначено, що підставою для звернення до суду з даною позовною заявою стало рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року по справі №420/5444/20, яким «Визнано протиправною бездіяльність Управління капітального будівництва Одеської міської ради щодо здійснення роботи пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , житлового району Ближні млини, обмеженого АДРЕСА_2 та Люстдорфської дороги, що мав споруджуватися із залученням коштів фізичних осіб, у зв 'язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Златоград» продовжувати таке будівництво». Апелянт вказує, що оскільки вищезазначене рішення прийнято Одеським окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства, то і спір щодо стягнення з відповідача Управління капітального будівництва Одеської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю відповідача, яка проявилась в нездійсненні роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , житлового району Ближні млини, обмеженого вул. Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфської дороги, що мав споруджуватися із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Златоград» продовжувати таке будівництво, підлягає, на думку апелянта, розгляду в порядку адміністративного судочинства у відповідності до норм пункту 6 частини 1 статті 5 КАС України.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 170 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на суб`єктивний склад сторін даний спір підлягає вирішенню загальним місцевим судом в порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За визначеннями пунктів 1, 2 частини першої  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої  статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України,).
Згідно із частиною першою  статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України,  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у передбачені цією нормою способи.
Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. 
Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено його права, свободи чи інтереси. 
Відповідно до частини 3  статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України,  адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Згідно з ч.5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Статтею 16 ЦК України передбачене право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з положеннями статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Передбачена у частині п`ятій статті 21 КАС України можливість поєднання в одному адміністративному позові двох пов`язаних між собою вимог, які, якщо заявити їх окремо, будуть підсудними різним судам, дозволяє краще дослідити матеріали справи та встановити її обставини, а також зекономити час та витрати на судові провадження, оскільки в такий спосіб закон дозволяє в рамках однієї справи захистити порушені права особи без необхідності двічі звертатися до суду.
Водночас варто зазначити про те, що поєднувати в одному провадженні дві пов`язані вимоги, як-то про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди, є правом позивача. Якщо він не скористався цією можливістю одразу при зверненні з позовом про оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, то вдруге заявляти адміністративний позов вже з вимогою про стягнення моральної шкоди, заподіяної цією протиправною дією/бездіяльністю (якщо адміністративний суд це встановить) позивач не може, оскільки ця вимога тепер може розглядатися тільки в порядку цивільного або господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу сторін).
Таким чином, питання про стягнення моральної шкоди в адміністративній справі не може бути самостійною (окремою) позовною вимогою, якщо вона не пов`язана і не заявлена одночасно з вимогами про визнання дій/бездіяльності протиправними.
Зважаючи на те, що заподіяння моральної шкоди позивач пов`язує з тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 420/5444/20 визнано протиправною бездіяльність Управління капітального будівництва  Одеської  міської  ради щодо  здійснення  роботи пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу  Золотое Руно  по АДРЕСА_1 , житлового району  Ближні млини, обмеженого АДРЕСА_2 та Люстдорфської дорозі, що мав споруджуватися із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ  Златоград  продовжувати таке будівництво, то вимогу про її стягнення, з огляду на наведені вимоги процесуального закону, він міг заявити тільки одночасно з вимогою про визнання незаконною бездіяльності Управління  капітального  будівництва  Одеської  міської  ради у справі № 420/5444/20. Однак, оскільки він цього не зробив, то вирішувати вимогу про стягнення моральної шкоди в іншій справі (тобто окремо від справи № 420/5444/20) в порядку адміністративного судочинства вже не дозволено.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 08 листопада 2018 року у справі № 818/673/17 та від 08 серпня 2019 року у справі №     818/572/17, від 10 березня 2020 року у справі №818/699/17.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки у позовній заяві відсутні вимоги до суб`єкта владних повноважень щодо вирішення публічно-правового спору, тому вимога про відшкодування шкоди підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для відмови позивачу у відкритті провадження в адміністративній справі.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик