ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/11816/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року (суддя Луніна О.С.) в справі № 160/11816/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, 
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №317958 від 03 серпня 2022 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 317958 від 03 серпня 2022 року, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області відносно ФОП ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Апелянт зауважує, що позивачем ані суду, ані під час перевірки не надано доказів проведення огляду технічного стану транспортного засобу MAN TGK 18.400, номерний знак НОМЕР_1 , що власне й є порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», за яке на підставі абз. 3 ст. 60 цього Закону застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф. 
Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем процедури накладення адміністративного-господарського штрафу через недотримання строку розгляду справи, встановленого пунктом 25 Порядку №1567 оскільки за своєю суттю накладене оскарженою позивачем постановою стягнення є адміністративно-господарською санкцією (адміністративно-господарським штрафом), відповідно така адміністративно-господарська санкція може бути застосована протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
Оскільки адміністративно-господарський штраф застосовано в межах строку, встановленого Господарським кодексом України, відсутні підстави вважати про порушення відповідачем строку накладення такого штрафу.
Враховуючи введення воєнного стану в країні, відповідачем організовано дистанційну роботу працівників, а деякі переведені у простій, тому вважає, що під час дії воєнного стану розгляд справи поза межами двомісячного строку не є підставою для скасування постанови.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може  бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 11 січня 2022 року старшим державним інспектором Мальованим С.І. складено акт № 326402 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено наступне: місце перевірки: а/д Н-23, 227 км, внутрішні перевезення небезпечних вантажів; дата і час перевірки: 11 січня 2022 року, 12 год 10 хв.; направлення на перевірку від 10 січня 2022 року № 014450; провели перевірку транспортного засобу: марка MAN TGX 18.400; BODEX  н/причіп цистерна, номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію SXB721556; НОМЕР_3 ; водій ОСОБА_2 ; транспортний засіб належить ОСОБА_1 .
Під час перевірки виявлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», ч. 8 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», у тому числі порушення, за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1, перевезення вантажу з відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.
Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області направлено на адресу ОСОБА_1 лист № 21569/23/24-22 від 21 липня 2022 року, яким повідомлено позивача, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту № 326402 відбудеться 03 серпня 2022 року з 10:00.
03 серпня 2022 року представником позивача  адвокатом Голобородько Д. Г. на ім`я керівника Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду у Дніпропетровській області подано клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_1 на підставі акту № 326402 від 11 січня 2022 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у зв`язку з порушенням строку розгляду такої справи.
03 серпня 2022 року Державна служба України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області прийняла постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 317958, згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17  000, 00 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Згідно з протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00396-02093-21 (серія ВС № 509278), складеним 11 жовтня 2021 року, транспортний засіб 04, BODEX KIS 3W, номерний знак НОМЕР_2 , після технічного контролю визнано технічно справним. Дата проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 11 квітня 2022 року.
Судом першої інстанції зауважено, що технічний стан транспортного засобу 04, BODEX KIS 3W (н/причіп цистерна), номерний знак НОМЕР_2 , перевірено, однак доказів проведення огляду технічного стану MAN TGX 18.400, номерний знак НОМЕР_1 , ні суду, ні перевіряючим не надано.
Оскільки під час проведення перевірки у водія був відсутній документ на підтвердження проведення технічного огляду стану транспортного засобу, як й відсутні докази проведення огляду технічного стану MAN TGX 18.400, номерний знак НОМЕР_1 , суд першої інстанції вважав, що це свідчить про порушення позивачем вимог ст. 48 Закону № 2344-III.
Водночас, судом першої інстанції встановлено, що порушення позивачем вимог ст. 48 Закону № 2344-III виявлено 11 січня 2022 року, а справу розглянуто лише 03 серпня 2022 року, тобто з порушенням вимог Порядку № 1567.
Жодних пояснень щодо недотримання строків розгляду справи про порушення Закону України «Про дорожній рух» відповідачем суду не надано.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, приймаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача, діяв з порушенням вимог чинного законодавства, а саме Порядку № 1567 та п. п. 1, 10 ч. 2 ст. 2 КАС України, що свідчить про протиправність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 317958 від 03 серпня 2022 року та наявність підстав для її скасування.
Суд  погоджується з рішенням суду першої інстанції  про задоволення позовних вимог,  проте  вважає  за  необхідне змінити мотивувальну частину рішення щодо обґрунтування висновків суду для прийняття такого рішення.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції не вірно застосував нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини.
Судом встановлено, що в ході перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення внутрішніх перевезень небезпечних вантажів 11 січня 2022 року на автодорозі Н-23 227 км посадовою особою відділу державного нагляду  (контролю) у Дніпропетровській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 326402, яким встановлено, що під час перевірки транспортного засобу марки MAN TGX 18.400 з напівпричепом BODEX  цистерна, номерні знаки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , водій ОСОБА_2 , який належить ОСОБА_1 , встановлено  порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», ч. 8 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», - перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.
Водій ОСОБА_2 ознайомлений з актом та іншими складеними під час перевірки документами.
Повідомленням від 21 липня 2022 року доведено до відома позивача, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту № 326402 відбудеться 03 серпня 2022 року о 10 годині в приміщенні відділу державного нагляду  (контролю) у Дніпропетровській області.
Постановою начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Д. Дяденчука від 03 серпня 2022 року № 317958 з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стягнуто адміністративно-господарський штраф в сумі 17  000,00 грн. за порушення  статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Спірним під час апеляційного перегляду справи є дотримання органом державного нагляду (контролю) строку накладення стягнення як підстави для визнання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до  частини другої статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі – Закон № 2344-ІІІ).
Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
За змістом частини сімнадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ встановлено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Так, частиною першою - другою статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Згідно з частиною третьою статті 48 Закону № 2344-ІІІ у разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:
для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, абзацом третім частини першої якої встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених  статтями 39  і  48  цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи, що водій на час проведення перевірки 11 січня 2022 року не мав при собі протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу MAN TGX 18.400 номерний знак НОМЕР_1 , суд визнає доведеним порушення позивачем як автомобільним перевізником вимог статті 48 Закону № 2344-ІІІ в частині перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених  статтею   48  цього Закону.
Фактично підставою для висновку про протиправність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є прийняття постанови поза межами строку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, встановленого підзаконним нормативно-правовим актом.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (з 04 лютого 2022 року – Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі))  затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі – Порядок № 1567), яким також врегульоване питання оформлення результатів рейдової перевірки (перевірки на дорозі) та застосування адміністративно-господарських штрафів.
Пунктом 25 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.
          Види адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 239 Господарського кодексу України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.
Згідно зі статтею 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.
Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.
Адміністративно-господарський штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими  статтею 239  цього Кодексу.
Частиною першою статті 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
За своєю суттю накладене оскарженою позивачем постановою стягнення є адміністративно-господарською санкцією (адміністративно-господарським штрафом), відповідно така адміністративно-господарська санкція може бути застосована протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
Інші, ніж встановлені частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, строки застосування адміністративно-господарських санкцій можуть бути встановлені лише законом, проте спеціальним законом такі строки не встановлені, тому граничними строками застосування штрафу є строки, які передбачено саме Господарським кодексом України.
При цьому  строк, який визначено приписами Порядку № 1567 як підзаконним нормативно-правовим актом, є строком розгляду справи про порушення у сфері законодавства про автомобільний транспорт, а не строком накладення адміністративно-господарського штрафу.
Відтак, оскільки відповідачем накладено на позивача адміністративно-господарський штраф постановою від 03 серпня 2022 року за порушення законодавства про автомобільним транспорт, виявлене 11 січня 2022 року, тобто з порушенням шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, постанова  про застосування адміністративно-господарського штрафу №317958 від 03 серпня 2022 року є протиправною та правильно скасована судом першої інстанції.
Разом з тим, оскільки судом першої інстанції протиправність постанови обґрунтована виключно недотриманням відповідачем строку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільним транспорт, встановленого пунктом 25 Порядку № 1567, суд змінює мотивувальну частину рішення.
Доводи апелянта стосовно дотримання строку, встановленого Господарським кодексом України, при накладенні адміністративно-господарського штрафу спростовані приведеними вище висновками суду.
Посилання апелянта на те, що через введення в країні воєнного стану, відділ певний час здійснював роботу у дистанційному режимі, що унеможливило розгляд справи протягом двох місяців, є цілком незмістовними, позаяк відповідач як орган державного нагляду (контролю) має діяти в межах діючого законодавства, виконувати покладені на нього функції й умовах воєнного стану. При цьому суд зауважує, що на території Дніпропетровської області, на яку розповсюджується компетенція відповідного відділу, з часу введення воєнного стану не велися активні бойові дії.
Також є цілком незмістовними аргументи апелянта про звільнення від відповідальності на підставі частини третьої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №  389-VIII (далі – Закон № 389-VIII). 
Так, частиною третьою статті 9 Закону № 389-VIII передбачено, що в умовах воєнного стану особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не несе відповідальність, у тому числі кримінальну, за рішення, дії чи бездіяльність, негативні наслідки яких неможливо було передбачити або які охоплюються виправданим ризиком, за умови, що такі дії (бездіяльність) були необхідні для відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту.
Тобто, ця норма Закону № 389-VIII звільняє від відповідальності за певних умов осіб, в тому числі уповноважених на виконання функції держави, під час дії воєнного стану за рішення, дії чи бездіяльність, а не надає особам, уповноваженим на виконання функції держави, право не дотримуватися вимог діючого законодавства у питанні накладення адміністративно-господарських санкцій.
При цьому апелянт взагалі не аргументує, яким чином накладення адміністративно-господарського штрафу із порушенням строку, встановленого частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, пов`язане із необхідністю відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту.
          З урахуванням викладеного суд  дійшов висновку, що судом першої інстанції  неправильно застосовано норми матеріального права,  що є підставою для зміни судового рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243, 308,  311, 315, 317, 321,  322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 160/11816/22 залишити без задоволення.
Змінити мотивувальну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 160/11816/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, виклавши її в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 10 квітня 2023 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Повне судове рішення складено 10 квітня 2023 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко