ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2023 року           справа №360/7496/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 р. у справі № 360/7496/21 (головуючий І інстанції Басова Н.М.) за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В: 

24 листопада 2021 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі – відповідач), в якому позивач просив суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невключення при розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції індексації грошового забезпечення у сумі 1218,99 грн; зобов`язати Головне Управління Національної поліції в Луганській області здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції ОСОБА_1 , з урахуванням індексації грошового забезпечення у сумі 1218,99   грн та виплатити ОСОБА_1 різницю одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, з урахуванням раніше виплачених сум, що складає 14018,39 грн (а.с.1-9).
В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 
ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції, відповідно до наказу від 22.02.2021 № 101 о/с було звільнено з посади начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Станично-Луганського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, за п.4 ч.1 ст. 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), з 28.02.2021 з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 23 роки 10 місяців 23 дні, загальний трудовий стаж 28 років 07 місяців 29 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 08 діб, встановивши відсоток премії за лютий 2021 року 28%. 
28.05.2021 Головним управлінням Національній поліції в Луганській області позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в поліції у сум 166508,81 грн. 
Представник позивача 12.10.2021 звернувся з запитом до відповідача для отримання інформації про включення при здійсненні розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції позивачу індексації грошового забезпечення, і якщо індексацію було не включено, здійснити нарахування та виплату позивачу різницю недоплаченої грошової допомоги при звільнені, розрахованої з урахуванням індексації грошового забезпечення. 
Згідно листа відповідача від 25.10.2021 № 1665/111/22-2021 було встановлено, що відповідачем індексацію грошового забезпечення не було включено в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції позивачу, що підтверджується довідкою про одноразову грошову допомогу при звільненні позивачу від 25.10.2021 № 1368/111/22-2021 та довідкою про доходи позивача від 18.06.2021 №703/111/22-2021. Також, у відповіді зазначено, що індексація грошового забезпечення не була врахована у розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, тому що відповідно до п.6 розділу VI Наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 “Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських”, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 визначено, що нарахування одноразової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення. Відповідно вищезазначеного Наказу в переліку складових грошового забезпечення, з якої нараховується одноразова  грошова допомога при звільненні індексація не зазначена, а відповідно не включається в її складові. 
На підставі вкладеного, позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невключення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції індексації грошового забезпечення у сумі 1218,99 грн, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 р. у справі № 360/7496/21 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невключення при розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення у розмірі 1218 гривень 99 коп. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Національній поліції з урахуванням індексації грошового забезпечення у розмірі 1218 гривень 99 коп. та виплатити ОСОБА_1  різницю недоотриманої грошової допомоги. В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивача згідно наказу ГУНП в Луганській області від 22.02.2021 № 101 о/с на підставі п. 4 ч.1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію” (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 28.02.2021 було звільнено зі служби в поліції. Вказаний наказ про звільнення позивач 26.02.2021 отримав. Згідно довідки УФЗБО від 03.12.2021 № 1698/111/22-2021 позивачу було нараховано ОГД при звільненні із розрахунку: посадовий оклад - 2950, 00 грн; оклад за спеціальним званням “майор поліції” - 2000,00 грн; надбавка за стаж служби 45% - 2227,50 грн; специфічні умови проходження служби 60% - 4306,50 грн; премія 28%- 3215,52 грн. Разом нараховано: 14699,52 грн * 23 років * 50% = 169044,48 грн (до виплати з відрахуванням 1,5 % військового збору = 166508,81 грн). Платіжним дорученням № 2523 від 27.05.2021 за списком №203 позивачеві було виплачено ОГД при звільненні на загальну суму 166 508,81 грн. Відповідач зазначив, що усі складові грошового забезпечення, які були враховані під час розрахунку ОГД при звільненні ОСОБА_1 , були встановленні останньому відповідними наказами ГУНП в Луганській області. Індексація грошового забезпечення не відноситься до видів грошового  забезпечення, які враховуються при розрахунку ОГД. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.    
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1  є учасником бойових дій, з 07 листопада 2015 року по 28 лютого 2021 року проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, зокрема на посаді начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Станично-Луганського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, про що свідчать паспорт громадянина України, картка фізичної особи – платника податків, посвідчення учасника бойових дій, трудова книжка від 06 листопада 2015 року серії НОМЕР_1 , витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22 лютого 2021 року № 101 о/с по особовому складу (а.с.12,13,14,15,16).
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22 лютого 2021 року № 101 о/с по особовому складу майора поліції ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Станично-Луганського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області,  за п. 4 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), звільнено зі служби в поліції з 28.02.2021, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 23 роки 10 місяців 23 дні, у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги): 07 років 1 1 місяців 18 днів, страховий стаж: 04 роки 09 місяців 06 днів, загальний трудовий стаж: 28 років 07 місяців 29 днів, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільнення зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 23 роки, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку в кількості 08 діб, встановивши відсоток премії за лютий 2021 року 28% (а.с.15).
28.05.2021 Головним управлінням Національній поліції в Луганській області позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в поліції у сум 166508,81 грн (а.с.17).
Згідно довідки про доходи  від 18.06.2021 №703/111/22-2021, виданої Головним управлінням Національної поліції в Луганській області, вбачається, що в місяці звільненні позивача зі служби - в лютому 2021 року грошове забезпечення   ОСОБА_1 було проіндексовано в розмірі 1218,99 грн (а.с.21). 
З довідки про одноразову грошову допомогу при звільненні від 25.10.2021 №1368/111/22-2021, виданої Головним управлінням Національної поліції в Луганській області, вбачається, що до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Національній поліції України ОСОБА_1 були враховані такі складові: посадовий оклад - 2950 грн; оклад за спеціальним званням “майор поліції” - 2000 грн; надбавка за стаж служби в поліції 45% - 2227,50 грн; специфічні умови проходження служби 60% - 4306,50 грн;           премія 28,00% - 3215,52 грн. Разом нараховано: 14699,52 грн * 23 років *  50% (ст.77 ч.1 п. 4) = 169044,48 грн - 1,5% військовий збір = 166508,81 грн (а.с.20).
Судом встановлено, що до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Національній поліції України позивача не була врахована сума індексації грошового забезпечення позивача у розмірі 1218,99 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
У відповідності до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно зі статтею 102 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII “Про Національну поліцію” (далі – Закон № 580-VIII) пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до частини першої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону, що визначено частиною п`ятою   статті 94 Закону № 580-VIII.
Частинами першою, четвертою, п`ятою  статті 9 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі – Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування  Закону України  "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до  Закону України  "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених  пунктом 1  частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їхнє утримання.
Поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі – Порядок № 260).
Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 23 розділу І Порядку № 260 встановлено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.
При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
День звільнення вважається останнім днем служби.
Статтею 18 Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” від 05 жовтня 2000 року №2017-ІІІ (надалі - Закон №2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Частиною другою статті 19 Закону № 2017-ІІІ передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ “Про індексацію грошових доходів населення” (надалі - Закон № 1282-ХІІ).
Статтею 1 Закону №1282-ХІІ встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078 (надалі - Порядок №1078).
Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейського для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні передбаченої частиною другою статті 9 Закону № 2262-ХІІ. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку одноразової грошової допомоги призвело б до   знецінення як грошового забезпечення, так і самої допомоги.
Як наслідок, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невключення при розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення у розмірі 1218,99 грн, отриманої позивачем у день звільнення, чим порушив права позивача.
Висновки суду узгоджуються з правовою позицією   Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.03.2020 по справі № 820/5286/17 та  від 30.04.2021 по справі № 620/561/20. 
Відновленням порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення   у розмірі 1218,99 грн та виплатити позивачу різницю недоотриманої грошової допомоги.
Щодо вимоги позивача про виплату різниці недоотриманої одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, з урахуванням раніше виплачених сум, що складає 14018,39 грн, то суд вважає їх передчасними, оскільки наразі відповідач не здійснив перерахунок позивачу розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням вказаної індексації.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.
Щодо строку звернення з цим позовом до судву, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду викладену у  постанові від 28.07.2022 у справі № 300/6805/21 « Отже, спір у цій справі стосується перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, на яку військовослужбовець має право згідно з умовами проходження військової служби і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, а тому не обмежується будь-яким строком звернення до суду з позовом про її перерахунок та стягнення.»
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 р. у справі № 360/7496/21 - залишити без задоволення.                                                                                         
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 р. у справі № 360/7496/21 - залишити без змін.                                                                                               
Повне судове рішення складено 18 травня 2023 року.     
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко