ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/898/23 Справа № 213/3107/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Куракова  В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 липня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року, якою
                       
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в КМ МВК Іскра, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1  

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 25.11.2022 року о 18-17 год. ОСОБА_1 по вул. Недєліна біля буд. 43 у м. Кривому Розі керував транспортним засобом Land Rover Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року ОСОБА_1  визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що викладене в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення не передбачене КУпАП; під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вимагав залучити Військову службу правопорядку, однак поліцейські дану обставину залишили поза увагою. Звертає увагу суду, що у поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Також надав письмові пояснення, в яких наводить доводи незаконності оскаржуваної ним постанови суду.
Про дату, час та місце апеляційного розгляду  ОСОБА_1 повідомлений належним чином. У призначене судове засідання не прибув, заяв/клопотань про відкладення судового розгляду до суду апеляційної інстанції не надійшло. Судом апеляційної інстанції вжито всіх можливих заходів для забезпечення  ОСОБА_1 доступу до правосуддя, однак він даним диспозитивним правом не скористався. Враховуючи принцип правової визначеності та розумності строків вважаю за можливе розглянути дану справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 без його участі.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Ст. 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 421289 від 25.11.2022 року (а.с. 3);
- рапортом поліцейського (а.с. 6);
- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 7); 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5);
- відеозаписом подій за участю ОСОБА_2 25.11.2022 року (а.с. 6).
Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зокрема ознаками алкогольного сп`яніння згідно п. 3 р. 1 вищевказаної інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що поліцейським були визначені ознаки алкогольного сп`яніння останнього, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Таким чином, поліцейським було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а отже були законні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Особа, яка керує транспортним засобом, повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.
Доводи апеляційної скарги щодо незалучення поліцейськими Військової служби правопорядку є безпідставними, адже дана служба поширює свою дію на громадян, що є військовослужбовцями під час виконання останніми своїх військових обов`язків. Ситуація, що сталась у ОСОБА_1 мала цивільний характер, оскільки події відбувались на парковці біля супермаркету, ОСОБА_1 не виконував жодних бойових завдань, а тому його вимоги щодо залучення Військової служби правопорядку для оформлення матеріалів справи є безпідставними.
Посилання апеляційної скарги щодо зміни судом формулювання події адміністративного правопорушення є безпідставними, адже суд в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення оцінює та вивчає матеріали провадження, за результатом чого робить свій висновок про подію правопорушення, який викладає в своїй постанові. Таким чином, суд має повноваження на формулювання того обвинувачення, яке знайшло своє підтвердження під час судового розгляду.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для зупинки ОСОБА_1 є необґрунтованими, адже фактично його поліцейські не зупиняли, він припаркував автомобіль та лише тоді до нього підійшли працівники поліції. Крім того, з показів допитаного в суді першої інстанції поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 ігнорував світлові сирени синього та червоного кольору про зупинку, у зв`язку з чим у поліцейських виникли підстави для спілкування з ОСОБА_1 .
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.
Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду першої інстанції немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2023 рокувідносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         В.В. Куракова