УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

04 травня 2023 року  
м. Київ

справа №480/4288/21
адміністративне провадження №К/990/7670/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з розрахунком Головного управління Національної поліції в Сумській області від 28.01.2019 з моменту звернення до Головного управління національної поліції в Сумській області із заявою про призначення позивачу пенсії за вислугу років, а саме з 01.06.2018.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Менька Дмитра Дмитровича до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 03.03.2023 через підсистему «Електронний суд», тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 13.03.2023 касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням доказів поважності підстав пропуску такого строку.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13.03.2023 скаржником подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, представник скаржник надав відповідь Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 № 480/4288/21, згідно якої постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 направлена на адреси сторін 31.08.2022 відповідно до супровідного листа. Підтвердження про отримання ОСОБА_1 вказаної вище постанови в матеріалах справи відсутні, тому Сумський окружний адміністративний суд не може надати інформацію про дату вручення оскаржуваної постанови позивачу.

Також представник скаржника зазначає, що про оскаржувану постанову позивач дізнався 24.02.2023 під час перебування за місцем проживання та зверненні до адвоката з приводу затримки апеляційного розгляду його справи. Під час такого звернення шляхом перевірки справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень України адвокат з`ясував, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а оскаржуване рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 залишено без змін. У цей же день позивач ознайомився із змістом оскаржуваної постанови.

Представник скаржника звертає увагу, що з 10.03.2022 позивач перебуває на військовій службі в військовій частині, яка у складі Збройних Сил України переведена на воєнний стан, а тому на відміну від звичайних громадян він був обмежений у можливості постійно цікавитись станом розгляду його справи апеляційним судом.

Відповідно до частини другої та третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів виходить з наступного.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. 

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначає, що дана справа має виняткове значення для позивача, а касаційна скарга стосується фундаментального питання права, а саме можливості особи, яка має право на призначення пенсії за вислугу років із застосування норм Закону № 2262-XII, прямо звертатись із заявою про призначення
пенсії до органу Пенсійного фонду України, що призначає пенсії, за наявності у такого органу документів, раніше поданих уповноваженими структурними підрозділами та за якими органом Пенсійного фонду України таким особам було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

На думку скаржника, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що позивач згідно
статті 48 Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 3-1 мав право подати заяву про призначення пенсії виключно до уповноваженого органу та залишили поза увагою, що згідно ст. 48 Закону № 2262-ХІІ позивач мав право подати заяву про призначення пенсії і безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.09.2020 у справі № 243/6213/17.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Сумського окружного адміністративного суду справу № 480/4288/21.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                    Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                    С.М. Чиркін