Справа № 463/5947/22                                Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В. 
Провадження № 33/811/398/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Стельмаха І.О.,
з участю захисника – адвоката Винниченка М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2022 року,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496 грн 20 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 30.07.2022 о 09:45 год. на вул. Тракт Глинянський, 35 у м. Львові, керував транспортним засобом «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді Савка Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення.
В обґрунтування клопотання про поновлення апеляційного оскарження зазначає, що постанову від 27.12.2022 йому скеровано не було, а про наявність такої він довідався з ЄДРСР.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на такі доводи: він не перебував за кермом автомобіля, зокрема, автомобіль був припаркований біля будинку ОСОБА_1 , а двигун був вимкнений; в порушення вимог ст. 266 КУпАП йому не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та попередньо повідомив, що вже був в закладі охорони здоров`я, проте фізіологічно не може надати зразки біологічного середовища (сечі), та просив відібрати інші зразки; у матеріалах справи відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я; у постанові про порушення ПДР не вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозйомку, а тому відеозапис події не є належними доказом, при цьому відеозапис не є безперервним; йому не надано можливості скористатися правом на отримання правової допомоги; відсутнє підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Винниченко М.П. у суді апеляційної інстанції не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .
За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
У суді апеляційної інстанції захисник Винниченко М.П. апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.
Заслухавши захисника Винниченка М.П., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від серії ААД № 088475 від 30.07.2022 (а.с. 1);
відеозаписом з нагрудних камер відповідно до якого працівник поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу на огляд, але останній вказував, що не перебуває у стані наркотичного сп`яніння та відмовився від огляду. Після чого працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, жодних зауважень від ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом не було (а.с. 2);
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3);
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 4-5);
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 527879 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 7).
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.
Як вбачається з наявного відеозапису у матеріалах справи, працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, та в подальшому залучив свідків, в присутності яких водій від огляду відмовився. 
Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом відповідно до якого працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 , що причиною зупинки було те, що він керував автомобілем із не пристебнутим ременем безпеки, та із несправним заднім стоп сигналом. Будь-яких заперечень чи зауважень з приводу керування автомобілем ОСОБА_1 не висловлював, а відтак такі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не проходив огляду на місці зупинки транспортного засобу і пройти такий не пропонували поліцейські, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння, а тому такі доводи апелянта не відповідають нормам законодавства.
Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження в апеляційній скарзі про відсутність направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, як підстави для скасування постанови, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки у матеріалах справи міститься направлення на огляд ОСОБА_1 до КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3).
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Личаківськогорайонного суду м. Львова.
Постанову судді Личаківськогорайонного суду м. Львова від 27 грудня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                  І.О. Стельмах