ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/961/21                        Головуючий суддя І інстанції Аркатова К.В.
Провадження № 22-ц/818/448/23                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: інших видів кредиту

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року                                                                м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого                                        Яцина В.Б.,
суддів колегії                                        Бурлака І.В., Тичкова О.Ю..
за участю секретаря судового засідання        Волобуєва О.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чумака Романа Васильовича на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2022 року, у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та визнання припиненим договору іпотеки,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 04.12.2020 року № 704, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Маніту»; визнати припиненим договір іпотеки від 03.07.2007 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Позов мотивовано тим, що між ЗАТ «ОТП Банк» та ним укладений кредитний договір № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007, предметом якого було надання йому банком кредиту у сумі 42630 доларів США строком до 03.07.2022. 
В якості забезпечення кредитного договору, між ним та ЗАТ «ОТП Банк» укладений договір іпотеки від 03.07.2007 № PCL CNL-700/606/2007 предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . 
Зазначає, що 12.11.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення прав вимоги №8893, одним з предметів якого є право вимоги за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 та договором іпотеки № PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007. 
У 2014 році ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано до суду позовну заяву про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором договір № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 у розмір 2 192 511,86 грн. Заочним рішенням Червонозаводського районного суд м. Харкова від 15.04.2014 по справі №646/1758/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 у розмірі 2192511,86 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суд м.Харкова від 10.09.2020 по справі №646/1758/14-ц скасовано заочне рішення від 15.04.2014 у цивільній справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Станом на даний час, справа 646/1758/14-ц розглядається. 
Водночас, у грудні 2020 року він дізнався, що квартиру АДРЕСА_1 намагається продати ТОВ «Фінансова компанія «Маніту». 02.12.2020 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» укладено договір про відступлення прав вимоги (серія та номер 704) за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 та договором іпотеки № PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007. Він вважає, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не мав права відступати на користь ТОВ «ФК «Маніту» свої права вимоги до нього за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 оскільки квартира АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки, використовується як місце його проживання і у останнього немає іншого нерухомого житлового майна; відсутність повідомлення про отримання його згоди на зміну кредитора у зобов`язанні за кредитним та іпотечними договорами; договір відступлення прав укладений у письмовій формі, без нотаріального посвідчення. 
Крім того, він вважає припиненим договір іпотеки № PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 у зв`язку з пропущеним строку давності кредитором на звернення стягнення на предмет іпотеки.
30.03.2021 року від ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» надійшов відзив в якому зазначено, що згідно кредитного договору № CNL 700/606/2007 від 03.07.2007 року (далі – кредитний договір), укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності було надано грошові кошти у сумі 42630 доларів США. 
З метою забезпечення виконання зобов`язання позичальника, що витікає з кредитного договору в день укладення кредитного договору, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 03.07.2007 року укладено договір іпотеки № PCL CNL-700/606/2007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1058, згідно якого передано в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» нерухоме майно, а саме: 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 27,4 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Між ТОВ «ФК «Карточка плюс» та ТОВ «ФК «Маніту» укладено договір факторингу № 04/12/2020 від 04.12.2020 року та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Вахрушевою О.О., зареєстрований в реєстрі за № 704, відповідно до яких ТОВ «ФК «Маніту» набуло право вимог за кредитним договором CNL 700/606/2007 від 03.07.2007 року, договором іпотеки №PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. 03.07.2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1058 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до вищевказаних договорів. 
Згідно договору факторингу загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед новим кредитором складав 53 350,07 доларів США, що за курсом НБУ на дату підписання договору складало 1510009,71 грн. Листом від 11.12.2020 року на виконання вимог п.7.1.2. договору факторингу ТОВ «ФК «Маніту» повідомило ОСОБА_1 про заміну кредитора у зобов`язанні та надало платіжні реквізити нового кредитора. Зазначений лист ОСОБА_1 отриманий не був та повернувся відправникові за закінченням терміну зберігання. ОСОБА_1 не виконуються зобов`язання за кредитним договором, та з моменту набуття ТОВ «ФК «Маніту» права вимоги за кредитним договором позичальником не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості. 
12.01.2021 ТОВ «ФК «Маніту» направило ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та іпотечного договору згідно вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Рекомендоване повідомлення з інформацією про вручення або невручення поштового відправлення відправникові не поверталось. ТОВ «ФК «Маніту» вказує що ОСОБА_1 не проживає за адресою АДРЕСА_2 , а проживають та зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Крім того, договір іпотеки не передбачає необхідності отримання згоди іпотекодавця при відступлення прав за договором. 
Також ТОВ «ФК «Маніту» звертає увагу, що договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки №PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 року (посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О., 03.07.2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1058), укладений між ТОВ «ФК «Карточка плюс» та ТОВ «ФК «Маніту» посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Вахрушевою О.О. 04.12.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 704. 
Також на думку, ТОВ «ФК «Маніту» строк позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки (зокрема, й за наявності рішення суду про відмову в цьому позові з підстави пропущення позовної давності) сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки за абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»».
       Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
       Не погоджуючись  з рішенням суду,  представник ОСОБА_1 – адвокат Чумак Р.В. звернувся з апеляційною скаргою, покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права та просить рішення скасувати, задовольнити позов у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що факт реєстрації місця проживання позивача за адресою АДРЕСА_3 з 10.06.2006 не свідчить про те, о позивач постійно проживає за вказаною адресою та не проживає у предметі іпотеки.
Акт обстеження предмету іпотеки яким встановлений факт реєстрації проживання громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 також є належним доказом того що позивач постійно не проживає в даній квартирі.
Зазначені громадяни у судове засідання не викликались у якості свідків, задля перевірки достовірності їх пояснень, що викладені в акті.
Вказує, що посилання на справу № 638/2324/14-ц, в якій я стверджує встановлений факт проживання та реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спірній квартирі, є протиправним.
Зазначає, що обставини у зазначеній справі не можуть використовуватись у процесі доказування.
Звертає увагу, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не мав права відступати на користь ТОВ «ФК Маніту свої права вимоги до ОСОБА_1 оскільки квартира АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки, використовується як місце проживання ОСОБА_1 і у останнього немає іншого нерухомого житлового майна.
Вказує, що договір іпотеки має бути визнаний судом припиненим, оскільки кредитор, в силу пропуску строку позовної давності, втратив право на звернення стягнення на предмет іпотеки .
Судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що договір про відступлення права вимоги був укладений у письмовій формі без нотаріального посвідчення.
Зазначене є окремою підставою для визнання нікчемним договору про відступлення права вимоги від 04.12.2020 №704 на підставі абз3 ст.24 Закону України «Про іпотеку» та ч.1 ст.220 ЦПК України.
Позивач та його представник не володіли інформацією про те, що на вказану дату було призначено судове засідання, проте у рішенні зазначено, що в судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату та час були повідомлені належним чином.
Зазначене свідчить про порушення права на доступ до правосуддя, до того сам факт розгляду справи за відсутності позивача, якого не було повідомлено належним чином про дату, час і місце засідання суду.
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Чумака Р.В., розглянула справу за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання з невідомих для суду причин, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її апеляційному розгляду. 
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не у повній мірі відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позову суд своє рішення мотивував тим, що спірне майно не є єдиним житлом позивача, тому підстав для застосування п. 1, 3 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не має.
Зазначено , що не надані належні та допустимі докази позивачем, які б підтверджували факти для визнання недійсним договір про відступлення права вимоги від 04.12.2020 року № 704, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» та визнання припиненим договір іпотеки від 03.07.2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції встановлено, 03.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем укладено кредитний договір № CNL 700/606/2007, згідно якого позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності надано грошові кошти у сумі 42 630 доларів США.
03.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір іпотеки № PCL CNL-700/606/2007, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1058, згідно якого передано в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк» нерухоме майно, а саме: 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Між ТОВ «ФК «Карточка плюс» та ТОВ «ФК «Маніту» укладено у письмовій формі договір факторингу №04/12/2020 від 04.12.2020 року щодо договору кредиту та у нотарільній формі - договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Вахрушевою О.О., зареєстрований в реєстрі за №704, відповідно до яких ТОВ «ФК «Маніту» набуло право вимог за кредитним договором CNL 700/606/2007 від 03.07.2007 року та договором іпотеки №PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 року.
Згідно п.5.2. розділу 5 договору факторингу загальний розмір заборгованості позивача, право вимоги якої перейшло до нового кредитора, складав 53 350,07 доларів США, що за курсом НБУ на дату підписання Договору складало 1510 009,71 грн., з яких: за основною сумою боргу за фінансовим кредитом – 39 958,33 доларів США, що за курсом НБУ складало 1 130 972,58 грн.; відсотки за користування фінансовим кредитом – 13 931,74 доларів США, що за курсом НБУ складало 379 037,13 грн.
На виконання вимог пп. 7.1.2. п. 7.1. розділу 7 договору факторингу відповідач повідомив позивача про заміну кредитора у зобов`язанні та надало платіжні реквізити нового кредитора згідно листа від 11.12.2020 року. Зазначений лист позивачем отриманий не був та повернувся відправникові за закінченням терміну зберігання.
Згідно положень статті 35 Закону України «Про іпотеку» 12.01.2021 та 28.04.2021 ТОВ «ФК «Маніту» направляло письмові вимоги ОСОБА_1 про усунення порушення основного зобов`язання та іпотечного договору на адреси: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , однак листи повернулися без вручення.
Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до змісту статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.
Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Отже, виходячи зі змісту статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.
       Пунктами  1, 3 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборона кредитним установам відступати на користь іншої особи права вимоги до позичальників застосовується за умови, що нерухоме житлове майно, яке забезпечує зобов`язання позичальника за кредитом в іноземній валюті використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя) та при цьому в його власності немає іншого нерухомого житлового майна.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали суд від 08.12.2021 до суду надійшли документи ГУ ДМС України в Харківській області, згідно яких ОСОБА_1 з 10.10.2006 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , а не за адресою предмета іпотеки.
03.02.2021 року іпотекодержателем здійснено обстеження предмету іпотеки, про що в присутності 2-х свідків складений відповідний акт. За результатами обстеження встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровані та фактично проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_1 за зазначеною адресою не встановлено, проживаючі особи підтвердили, що ОСОБА_1 не проживає у цій квартирі, будь-яких інших осіб за вказаною адресою не встановлено.
Факт проживання та реєстрації  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 встановлений під час розгляду справи № 638/2324/14-ц, та, серед іншого, підтверджується показаннями допитаних свідків та судовими рішеннями по іншій справі, які всупереч процесуального обов`язку, який визначений у ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивач не спростував. Колегія суддів відхиляє за недоведеністю доводи скарги про те, що позивач фактично мешкає у квартирі, яка є предметом іпотеки, ця обставина спростована наявними у справі довідками про реєстрацію місця проживання позивача за іншою адресою,  АДРЕСА_3 , а не за адресою предмета іпотеки, що за змістом ст. 12 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-IV (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2004, № 15, ст.232) презюмує той факт, що за вказаною адресою є його офіційне постійне місце проживання, яке він у добровільному порядку самостійно визначив. 
Крім того, положення п. 9.7. ст. 9 договору іпотеки від 03.07.2007 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем передбачають, що відступлення прав за цим договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, з одночасним відступленням права вимоги за кредитним договором.
Отже, набуття ТОВ « ФК «Маніту» права вимоги до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 є правомірним.
Колегія суддів відхиляє посилання у доводах скарги на касаційну практику Верховного Суду щодо застосованості до спірних правовідносин трирічного строку позовної давності, оскільки у даній справі встановлені інші обставини щодо початку перебігу позовної давності. У даній справі вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки були заявлені вперше, а тому з урахуванням триваючого обов`язку відповідача виконання свого основного обов`язку за кредитним договором, який не був виконаний на день звернення до суду з цим позовом, та відповідно до змісту норми ч. 5 ст. 261 ЦПК України не сплив.
Також не знайшли свого підтвердження доказами доводи скарги про те, що договір про відступлення права вимоги був укладений у письмовій формі без нотаріального посвідчення.
Отже, набуття ТОВ « ФК «Маніту» права вимоги до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 є правомірним, підстав для визнання договору іпотеки недійсним підстав не має .
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, та не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції
Проте знайшли своє підтвердження доводи скарги про порушення судом норм процесуального права щодо належного повідомлення сторони позивача про судове засідання, коли судом першої інстанції був розглянутий спір по суті.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 3) частини третьої статті 2 ЦПК України).
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (частини шоста, сьома статті 128 ЦПК України).
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Чумак Р.В. посилається на порушення судом першої інстанції норм цивільного процесуального права, а саме - неповідомлення позивача та його представника про судове засідання 12 грудня 2022 року, коли було ухвалено рішення по справі.
З матеріалів справи вбачається, що відомості про належне повідомлення позивача та представника позивача про розгляд справи у матеріалах справи дійсно відсутні. 
Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності учасника справи – позивача ОСОБА_1 та представника адвоката Чумак Р.В., належним чином не повідомленої про місце, дату та час судового засідання.
       Отже доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального права, а саме неналежного повідомлення щодо розгляду справи, знайшли своє підтвердження, що відповідно до згаданої норми п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, за його недоведеністю.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чумака Романа Васильовича задовольнити частково. 
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2022 року скасувати.
У задоволенні позову   ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маніту», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та визнання припиненим договору іпотеки відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

       Повний текст постанови виготовлено 20 квітня 2023 року.
Головуючий                                                         В.Б.Яцина.

Судді                                                                 І.В.Бурлака.

                                                                       О.Ю. Тичкова.