ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 червня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/23439/21	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Рівної В.В., 
розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року (суддя О.С. Рябчук, м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 13.01.2022 року) в справі №160/23439/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-

в с т а н о в и в:
22.11.2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач) в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.02.2021 року № Ф-280192-55.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року позовні вимоги задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування чи загальну систему оподаткування, є платниками єдиного внеску. Не подання звітності та не здійснення підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства, не звільняє платника від сплати єдиного внеску. Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДПС України поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника. Апелянт вказував, що відсутні дані проте, що позивач припинив підприємницьку діяльність за весь час здійснення підприємницької діяльності внески повинні бути сплачені. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відбулось включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до Держреєстру, який зберігає статус підприємця та   платника податків, а відтак, на нього покладено обов`язок сплачувати ЄСВ на загальних підставах. Апелянт вказував, що сума єдиного внеску не може бути меншою за мінімальний страховий внесок. Для здійснення контролю за сплатою внеску фізичними особами-підприємцями, розроблено алгоритм автоматичного нарахування єдиного внеску, які щоквартально відображаються в інтегрованій картці платника. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області вказувало, що у ФОП ОСОБА_1 в інтегрованій картці відображається борг зі сплати єдиного внеску, зокрема 8448,00 грн., що несплаченим єдиним внеском за 2017 рік, 2457,18 грн. за перший квартал 2018 року, 2457,18 грн. за другий квартал 2018 року; 2457,18 грн. за третій квартал 2018 року, 2457,18 грн. за четвертий квартал 2018 року, 2754,18 грн. за перший квартал 2019 року, 2754,18 грн. за другий квартал 2019 року, 2754,18 грн. за третій квартал 2019 року, 2754,18 грн. за четвертий квартал 2019 року, 2078,12 грн. за перший квартал 2020 року (січень, лютий), 1039,06 грн. за другий квартал 2020 року (червень), 3178,12грн. за третій квартал 2020 року, 2200,00грн. за четвертий квартал 2020 року. За період 2017 - 2020 роки ФОП ОСОБА_2 , не сплачував єдиний внесок, у зв`язку з чим було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки).
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що платники єдиного внеску, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи. Відомості з інтегрованої картки платника внеску не входять до переліку «інших документів», оскільки не підтверджують суми виплат (доходу), такі відомості є підставою для призначення перевірки, під час проведення якої у платника внеску виникає право надати пояснення, що становить мінімальний стандарт права особи на участь у процесі прийняття рішення. Відповідно до форми ОК-7, виданої Пенсійним фондом України позивач протягом 2017 - 2020 років працював на різних підприємствах, які за нього перераховавли єдиний внесок.   Відповідно до наданих відомостей у період нарахування єдиного внеску позивач перебував у трудових відносинах та за 2017 - 2020 роки роботодавцями здійснено відрахування страхових внесків в повному обсязі. Позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього нараховував та сплачував його роботодавець, у позивача відсутній обов`язок по сплаті вказаного внеску, оскільки фактично він є найманим працівником, а не самозайнятою особою. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області нараховано недоїмку з єдиного внеску в сумі 37788,74 грн. за період, коли позивач фактично не здійснював діяльність як самозайнята особа, та не отримував доходу, а вказаний внесок за нього сплачував роботодавець, є протиправною. Відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження своєї правової позиції, встановлено, що податковий орган, приймаючи оскаржувану вимогу, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України. Враховуючи доводи сторін, суд першої інстанції визнав протиправними дії та скасував вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. 
Матеріалами справи встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.04.1996 року ОСОБА_1 зареєстрований  як фізична особа-підприємець; відсутні відомості про припиненням здійснення підприємницької діяльності. 
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 22.02.2021 року складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- 280192-55   зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 37788,74 грн..
  Суму вимоги зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 37788,74 грн. нараховано згідно даних інтегрованої картки платника податків: зобов`язання, як фізичної особи - підприємця по строку 09.02.2018 року у сумі 8448,00 грн. за 2017 рік; по строку 19.04.2018 року у сумі 2457,18 грн. за перший квартал 2018 року; по строку 19.07.2018 року у сумі 2457,18 грн. за другий квартал 2018 року; по строку 19.10.2018 року у сумі 2457,18грн. за третій квартал 2018 року; по строку 21.01.2019 року у сумі 2457,18 грн. за четвертий квартал 2018 року; по строку 19.04.2019 року у сумі 2754,18 грн. за перший квартал 2019 року; по строку 19.07.2019 року у сумі 2754,18 грн. за другий квартал 2019 року; по строку 21.10.2019 року у сумі 2754,18 грн. за третій квартал 2019 року; по строку 20.01.2020 року у сумі 2754,18 грн. за четвертий квартал 2019 року; по строку 21.04.2020 року у сумі 2078,12грн. за перший квартал 2020 року (січень, лютий); по строку 20.07.2020 року у сумі 1039,06 грн. за другий квартал 2020 року (червень); по строку 19.10.2020 року у сумі 3178,12 грн. за третій квартал 2020 року;  по строку 19.01.2021 року у сумі 2200,00грн. за четвертий квартал 2020 року.
Встановлено, що ОСОБА_1 не погоджуючись з вимогою №Ф- 280192-55  від 06.09.2021 року звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області зі скаргою. Листом від 20.10.2021 року № 76694/6/04-36-24-09-15 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повідомлено про підстави винесення вимоги, у зв`язку з несплатою єдиного внеску та обов`язку його сплатити.  
До матеріалів справи долучено витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 , згідно якого, за період січня - грудня 2017 року єдиний внесок за ОСОБА_1 сплачувало як роботодавець ТОВ «Транспортна компанія «Магнат», за період січень - лютий 2018 року єдиний внесок сплачувався ТОВ «Транспортна компанія «Магнат», за період березень - липень 2018 року єдиний внесок сплачувався ТОВ «Спеціалізована монтажна компанія «Інженерно-Технологічні Системи», за період серпень - вересень 2018 року єдиний внесок ніким та самим ОСОБА_1 не сплачувався, за період жовтня - грудня 2018 року та січня - листопада 2019 року єдиний внесок за ОСОБА_1 сплачувався ОСОБА_3 , за період грудня 2019 року, січень - грудень 2020 року єдиний внесок за ОСОБА_1 сплачувався ТОВ «Дніпроторгфрукт». Таким чином, відповідно до  Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 , протягом 2017 - 2020 року за нього сплачував єдиний внесок його роботодавець, окрім періоду серпня - вересня 2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 6  Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. Платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).
Платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у  пунктах 4  (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування),  5  та  5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.
Єдиний внесок для платників, зазначених у  статті 4  цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної  статтею 7  цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску. При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.
Згідно ч. 8 ст. 9 вищевказаного Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у  пунктах 4,  5  та  5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Згідно п. 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, єдиний внесок встановлюється відповідно до  Закону  в розмірі 22 відсотків на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких такий платник перебував на обліку як платник єдиного внеску. У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої  Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Відповідно до частин 4, 8 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган  доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом  виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну  політику, надсилає  платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У  разі  незгоди  з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску  узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. 
Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. 
Згідно пп. 1 п. 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449,  сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника в національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.
Згідно п. 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (у редакції, дійсній на час виникнення спірних правовідносин), для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, єдиний внесок встановлюється відповідно до  Закону  в розмірі 22 відсотків на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких такий платник перебував на обліку як платник єдиного внеску. У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої  Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Відповідно до п. 65.1   ст.   65 ПК України, взяття на облік фізичних осіб   підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із   Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Згідно ч. 1 ст. 1, ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.
Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є реєстрація такої особи як фізичною особою-підприємцем, адже саме з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань податковий орган одержує інформацію про перебування особи у статусі фізичної особи-підприємця, а, отже наявність статусу платника єдиного внеску. Також необхідною умовою для нарахування фізичній особі-підприємцю є отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.
Встановлено, що ОСОБА_1 за період січня - грудня 2017 року, січня - лютого 2018 року працював у ТОВ «Транспортна компанія «Магнат», за період березня- липня 2018 року працював у ТОВ «Спеціалізована монтажна компанія «Інженерно-Технологічні Системи», за період жовтня - грудня 2018 року та січня - листопада 2019 року єдиний внесок за ОСОБА_1 сплачувався ОСОБА_3 , за період грудня 2019 року, січень - грудень 2020 року ОСОБА_1 працював у ОВ «Дніпроторгфрукт». Роботодавці сплатили внески за ОСОБА_1 .
Якщо особа є найманим працівником, така особа є застрахованою, і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.
Суд враховує, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 22.02.2021 року складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-280192-55  зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 37788,74 грн., до вимоги включено суму недоїмки за весь 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік та весь 2020 рік.
Отже, ОСОБА_1 був застрахованою особою, у спірний період, за який вимогою йому нараховано суму єдиного внеску до сплати (2017 рік - 2020 рік) був найманим працівником та за нього відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування його роботодавцями.
Винятком є встановлена несплата ОСОБА_1 єдиного внеску за серпень, вересень 2018 року, за ці місяці ані ОСОБА_1 , ані роботодавці не сплачували єдиний внесок. 
Отже, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області при винесенні оскаржуваної вимоги не врахувало, що єдиний внесок за позивача сплачувався. Несплачений єдиний внесок встановлено тільки за  серпень та вересень 2018 року. За третій квартал 2018 року  Головне управління ДПС у Дніпропетровській області визначає несплату єдиного внеску на суму 2457,18 грн. 2457,18 грн./3 = 819,06 грн. 819,06 грн. є помісячним розміром єдиного внеску у тому числі і за серпень та вересень 2018 року.
819,06 грн. х 2  = 1638,12 грн., що є сумою боргу по сплаті єдиного внесок за серпень та вересень 2018 року, місяці, за які за ОСОБА_1 єдиний внесок не сплачений.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-280192-55 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування винесена на суму 37788,74 грн., у частині суми 1638,12 грн. є правомірною, у частині суми 36150,62 грн. підлягає скасуванню.
Відповідно до частин 4, 8 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган  доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом  виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну  політику, надсилає  платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У  разі  незгоди  з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску  узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. 
Згідно п. 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (у редакції, дійсній на час виникнення спірних правовідносин) вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.
При винесенні рішення суд апеляційної інстанції керується судовою практикою, зокрема викладеною постановах Верховного Суду: від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19, від 23.01.2020 року у справі №480/4656/18,  від 18.03.2020 року у справі №140/1777/19, від 27.03.2020 року у справі №140/2214/19.
Згідно ч. 1, ч. 3 ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
При поданні позову, ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджує квитанцією від 18.11.2021 року № 9251-3609-6954-3320. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, поверненню за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає сума судового збору пропорційна до задоволених позовних вимог 681,00 грн.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог повивача. 
Керуючись ст.ст.   315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року в справі №160/23439/21 - скасувати.
Прийняти нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - задовольнити частково. 
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 22.02.2021 року № Ф-280192-55 на суму 36150,62 грн.
У задоволенні іншої часини позовних вимог - відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 44118658) судові витрати у розмірі 681,00 грн. (шістсот вісімдесят одна гривня 00 копійок).
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова