КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/487/23	Головуючий у І інстанції: Сухарева О.В.	
Провадження №33/824/1840/2023		
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   УКРА Ї Н И
                13 квітня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1   адвоката Маліцького Олега Оександровича, на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі:17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у сумі: 536,80 грн.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Маліцький О.О., засобами поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року та закрити провадження у справі щодо  ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що направлення на проведення огляду особи на стан сп`яніння до відома ОСОБА_1 не доводилось, йому не вручалось, а також в його присутності та безпосередньо перед проведенням самого огляду не оформлялось, хоча дата та час вказані у направленні відповідають часу проведення огляду. У направленні відсутній підпис ОСОБА_1 .. Всі ці факти свідчать про те, що направлення було складено у відсутність ОСОБА_1 та вже після проведення огляду, що саме по собі втрачає суть такого направлення та є недопустимим доказом у справі.
Вказує на порушення працівниками поліції вимог п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року N 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в частині невідповідності часу вчинення адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі, і часу проведення огляду на стан сп`яніння.
Звертає увагу, що працівниками поліції порушено порядок проходження огляду та фіксування проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки на місцізупинки були відсутні свідки.
Наголошує, що працівники поліції в супереч вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліції», причину зупинки ОСОБА_1 не повідомили, що є незаконним, та  в свою чергу є самостійною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки при відсутності законності зупинки оформлення притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним.
Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Маліцький О.О. зазначає, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не знав що у нього є право скористатися юридичною допомогою, так як поліцейськими не роз`яснювалися його права передбачені ст. 268 КУпЛП. Підпис у протоколі про ніби то роз`яснення прав носить суто формальний характер.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Маліцький О.О. підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її з викладених підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказаних вимог судом першої інстанції при постановленні судового рішення дотримано не було.
З постанови місцевого суду встановлено, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231210 від 17.11.2022, в якому викладено суть правопорушення, зазначено кваліфікацію дій за ч. 1 ст.130 КУпАП;
- у роздруківці тесту № 6386 з приладу Драгер Alkotest 6810, згідно якого вміст алкоголю у крові ОСОБА_1 складає 1,23 ‰;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 за результатами огляду, проведеного поліцейським, має ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого проведено тест за допомогою DRAGER 6810, результат огляду - 1,23 ‰ (а.с. 3);
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у водія, результати огляду - 1,23 ‰ (а.с. 4);
- у акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в зв`язку з керуванням ним водієм ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5);
- у відеозаписі, який міститься на диску як додатку до протоколу, на якому чітко і послідовно вбачається, що авто стоїть в полі, до водійського сидіння підходить поліцейський і запитує, що трапилося. З водійського сидіння працівнику поліції чоловік, що знаходиться за кермом, передає документи. З документів встановлено, що вказаною особою є ОСОБА_1 , який на запитання поліції вказує, що алкогольні напої не вживав, їхав зі швидкістю 50-60 км/год, погоджується пройти тест. Результат - 1,23 ‰ (а.с. 6);
Разом з тим на переконання суду апеляційної інстанції перелічені в постанові докази, ані по одному окремо, ані у своїй сукупності не вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.
Згідно з п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Зокрема, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було подано до суду належних та допустимих доказів, на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 17.11.2022 року виконував функції водія транспортного засобу та керував транспортним засобом «Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Натомість, судом апеляційної інстанції було досліджено DVD-диск з відео файлом з нагрудного відео реєстратора поліцейського.
Відеозаписом зафіксовано, як автомобіль марки Фольксваген Крафтер НОМЕР_1 стоїть на полі, з ввімкненим світлом фар та вимкнутим двигуном. У даному автомобілі, окрім ОСОБА_1 , знаходяться й інші люди. Патрульні поліції підходять до авто щоб дізнатися чи не потрібна допомога. Запитують причину чому автомобіль в полі та отримують відповідь що через погане дорожнє покриття їх викинуло на узбіччя дороги. Потім вони перевіряють чи у авто встановлена зимня резина. Через деякий час вони вирішують перевірити чи не перебуває особа, яка сиділа в авто в стані алкогольного сп`яніння. Ковшоба не заперечує пройти огляд на стан сп`яніння. Результат проходження тесту 1.23 % проміле.
Тобто, на відео файлі, не зафіксовано фактів керування ОСОБА_1 транспортним засобом Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Навпаки, відео файл свідчить про те, що ОСОБА_1 , не здійснював функції водія під час руху транспортного засобу, та відповідно його автомобіль не зупинявся патрульними поліції під час руху.
У зв`язку з викладеним, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, до суду не було надано доказів, які б підтверджували, що мав місце не тільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а і факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 17.11.2022 року працівниками поліції.
Поліцейським об`єктивно не зафіксовано ні факту складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні факту присутності самих свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння. Такі недоліки унеможливлюють дійти висновку про законність дій поліцейських виявлення події адміністративного правопорушення і її фіксації в передбачений законом спосіб.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст.9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.
Оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які б узгоджувалися між собою, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
            Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Маліцького О.О. на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік - задовольнити, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року - скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
            Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                    А.М. Стрижеус