П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 509/4571/22	

Суддя в суді І інстанції Кириченко П.Л.
Рішення суду І інстанції ухвалено у смт. Овідіополь

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 січня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - тимчасово виконуючого обов`язки інспектора взводу № 1 роти № 5 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богдана Олександра Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №603398 від 24 жовтня 2022 року.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 січня 2023 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як поліцейським правомірно прийнято оскаржувану постанову за наслідком виявлення факту порушення ПДР позивачем.
В свою чергу, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про задоволення позовних вимог, оскільки суб`єктом владних повноважень не надано до суду першої інстанції доказів на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції зафіксовано порушення позивачем пп. «б» п. 2.3 ПДР.
При цьому, після зупинки позивача поліцейським складена оскаржена постанова про накладення стягнення у вигляді штрафу, розміром 510,00 грн, за скоєння правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Не погоджуючись з отриманою постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлення обставин справи, судом першої інстанції, зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, з яким не погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1.1. Правил дорожнього руху (далі ПДР), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно пп. «в» п. 2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегією суддів встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за наслідком виявлення поліцейськими факту порушення позивачем ПДР, а саме керування автомобілем без пристебнутого ременя безпеки.
В свою чергу, обґрунтовуючи поданий адміністративний позов, позивачем зазначено, що суб`єктом владних повноважень не доведено належними доказами факт вчинення ним спірного правопорушення.
Крім того, позивач зазначає, що він зняв із себе ремінь безпеки після зупинки його автомобіля, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Між тим, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у суб`єкта владних повноважень наявний обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти задоволення адміністративного позову.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу, а саме безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (прийняття постанови) про адміністративне правопорушення.
В даному випадку, обставини скоєння позивачем спірного адміністративного правопорушення викладено поліцейським в постанові про накладення адміністративного стягнення.
Крім того, колегія суддів зазначає, що на стадії апеляційного провадження у справі, суб`єктом владних повноважень надано до суду відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейських.
При цьому, щодо можливості прийняття таких доказів на стадії апеляційного розгляду справи, колегія суддів зазначає, що відповідачем 18 січня 2023 року повідомлено суд першої інстанції про неможливість подання свого відзиву у встановлений строк, а тому подано до суду заяву про поновлення встановлених процесуальних строків для подання відзиву.
Зазначена заява не розглянута судом першої інстанції, попри те, що вона надійшла до суду першої інстанції до ухвалення рішення у даній справі.
Враховуючи викладене, а також з метою встановлення усіх обставин справи та прийняття обґрунтованого рішення, колегія суддів вважає за необхідне надати правову оцінку наданому до суду відеозапису.
В даному випадку, з наданого відеозапису вбачається процес зупинки автомобіля позивача, який знаходився у ньому без надітого ременя безпеки.
При цьому, колегія суддів критично ставиться до посилань позивача на те, що ним знято ремінь безпеки відразу після зупинки його автомобіля поліцейським, так як з наданого відео не вбачається факту вчинення позивачем відповідних дій.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суб`єкт владних повноважень довів факт вчинення спірного правопорушення позивачем.
При цьому, колегія суддів вважає, що внаслідок виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейським правомірно винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 січня 2023 року - скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

   Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
   Судді	    	Єщенко О.В.    Крусян А.В.