ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року	Львів	Справа № 380/13695/22 пров. № А/857/5974/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань –                     Гранат В.В.,
 
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року (головуючий суддя: Братичак У.В., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту судового рішення – 19.01.2023) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арієс-Україна» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арієс-Україна», 30.09.2022 звернулося до суду з позовом, в якому просило: 
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівський області від 28.06.2022 № 4463/13-01-07-02; 
- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо збільшення узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Арієс-Україна» за грудень 2021 року на суму 85138,00 гривень.
Обґрунтовує позов тим, що незважаючи на наявність у позивача усієї необхідної первинної документації та надання її контролюючому органу до перевірки, належного виконання контрагентом  позивача ТзОВ «Торгово-Ремонтне Підприємство «Таргет» договору поставки від 19.01.2021 № 19012021/001, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у передбачені цим договором строки покупцеві стрічку шевроновану нескінченну, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього грошову суму, контролюючий орган сформував у акті перевірки висновки про порушення вимог податкового законодавства позивачем. Податковий орган дійшов висновку про завищення податкового кредиту за період грудень 2021 року у сумі 85138 грн, а також про завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку згідно з податковою декларацією з ПДВ за період грудень 2021 року в сумі 85138,00 грн. Однак, вважає, що такі висновки контролюючого органу є необґрунтованими та безпідставними. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівський області від 28.06.2022 № 4463/13-01-07-02.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо збільшення узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Арієс-Україна» за грудень 2021 року на суму 85138 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арієс-Україна» 4962 грн сплаченого судового збору.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що документи, які були надані позивачем не відповідають критеріям первинних документів встановленим ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Враховуючи наведене, вважає, що позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Торгово-Ремонтне Підприємство «Таргет» у сумі 85 138,00 грн, в тому числі за грудень 2021 року в сумі 85  138 грн.
Позивач, 17.04.2023 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача Дунич І.А. у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення суду першої інстанції скасувати.
Представник позивача Вовчак Р.Я. у судовому засіданні просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «Арієс-Україна» (ЄДРПОУ 38767462), зареєстроване за адресою: 80530, Львівська область, с. Ожидів, вул. Шашкевича, 72, здійснює виробництво машин і устаткування для добувної промисловості та будівництва.
Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Арієс-Україна» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
За результатами проведеної податкової перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області складено акт від 01.06.2022 № 3984/13-01-07-02/38767462 та встановлено ряд порушень норм податкового законодавства, зокрема:
-          п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено податкове зобов`язання з податку на додану вартість по нереальних операціях та безпідставно виписаних податкових накладних на адресу ТзОВ «Акс Грін» на суму 747 472,32 грн.;
-          п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2 755- VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку не нарахування податкових зобов`язань при реалізації товарів невстановленим особам на загальну суму 747 472,32 грн.
-          п. 198.1, п. 198.3 ст. 198; п. 200.1 п. 200.2 п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України ТзОВ «Арієс-Україна» за грудень 2021 року завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 85 138 грн., що призвело до завищення сум ПДВ заявлених до бюджетного відшкодування (дод. 3 до Декларації з ПДВ за грудень 2021) в сумі 85 138 грн.
Позивачем було подано заперечення на Акт перевірки від 13.06.2022, за результатами розгляду яких відповідачем надано відповідь від 24.06.2022 про те, що аргументи, наведені у запереченні не спростовують фактів порушень, вказаних в акті перевірки від 01.06.2022 № 3984/13-01-07-02/38767462, а тому висновки акта було залишено без змін.
За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.06.2022 № 4463/13-01-07-02, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 85138,00 грн. та визначено штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 21284,50 грн.
ТзОВ «Арієс-Україна» вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки твердження податкового органу про завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та завищення податкового кредиту декларації з ПДВ не відповідає дійсності.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до перевірки було представлено всі господарські та фінансові документи, що обґрунтовують факт, зміст і обсяг господарських операцій, а тому позивач правомірно включив до податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) ПДВ від господарської операції з вищевказаним контрагентом, по якому необґрунтовано встановлено «нереальність здійснення господарських операцій».
Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування належних позивачу, задля забезпечення доступу органу, що здійснює казначейське обслуговування для подальшого її виконання. А тому, з метою відновлення та ефективного захисту прав позивача в повному обсязі позовні вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, позивачем за грудень 2021 року у відповідних розмірах, підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до абз. 1, 2 пункту 44.1 статті 44 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та / або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування (податок на прибуток підприємств) є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування (ПДВ) є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу / орендарю.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів / послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Згідно із абзацами 1 та 2 пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними в абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пункт 201.1 статті 200 ПК України передбачає, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пунктів 200.2. та 200.4 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Відповідно до статті 1 цього Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Системний аналіз наведених вище правових норм, надає суд апеляційної інстанції підстави для висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Разом з тим, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено у постанові Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 380/9662/21.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що податковий кредит з ПДВ позивач сформував протягом перевіреного періоду, зокрема за господарськими операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Арієс-Україна». Наявність такого податкового кредиту в свою чергу вплинуло на задеклароване позивачем від`ємне значення.
Однак, контролюючий орган покликається на нереальності господарських операцій позивача з  цим контрагентом.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання безпідставними з огляду на таке.
Між ТзОВ «Арієс-Україна» (Покупець) та ТзОВ «Торгово-Ремонтне Підприємство «Таргет» (Постачальник) укладено Договір поставки від 19.01.2021 № 19012021/001.
Відповідно до цього Договору, Постачальник зобов`язується передати (поставити) у передбачені цим Договором строки Покупцеві стрічку шевроновану нескінченну, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього грошову суму. Загальна кількість Товару, характеристики окремих одиниць товару, його співвідношення за сортами, групами, видами, марками, типами, розмірами, вимоги до пакування та маркування товару, ціна за одиницю та загальна вартість товару визначаються у специфікаціях.
Згідно п. 5.3 Договору поставки № 19012021/001 від 19.01.2021 оплата за цим Договором здійснюється шляхом безготівкового перерахування 100% попередньої оплати Товару на розрахунковий рахунок Постачальника в розмірі, передбаченому Специфікацією.
Оплата придбаного товару була здійснена згідно з платіжними дорученнями № АУ00005495, № АУ00005496, № АУ00005624, № АУ00005625, № АУ00005730, № АУ00005835.
За результатами оплати товару, за правилом першої події, складено податкові накладні № 20 від 07.12.2021 на суму 90970,00 грн (ПДВ - 15161,67 грн), № 21 від 07.12.2021 на суму 73474,00 грн (ПДВ - 12245,67 грн), № 44 від 14.12.2021 на суму 90970,00 грн (ПДВ - 15161,67 грн), № 43 від 14.12.2021 на суму 73474,00 грн. (ПДВ - 12245,67 грн), № 69 від 22.12.2021 на суму 90970,00 грн (ПДВ - 15161,67 грн), № 81 від 28.12.2021 на суму 90970,00 грн (ПДВ - 15161,67 грн), які зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Поставка придбаного позивачем товару підтверджується видатковими накладними, Актами приймання-передачі товару. 
Перевезення товару від ТзОВ «Таргет» з м. Харків до ТзОВ «Арієс-Україна» у м. Буськ на склад ТзОВ «Транспортна компанія «САТ» відбувалося згідно з ТТН № 994665290, ТТН № 994665291, ТТН № 994641425, ТТН № 994641426, ТТН № 994665298, ТТН № 994641428, ТТН № 994641430, ТТН № 994641431, ТТН № 994595182, ТТН № 994595183. Перевезення товару зі складу ТзОВ «Транспортна компанія «САТ» до складу позивача, розташованого за адресою: Львівська область, с. Ожидів, вул. Шашкевича, 72 підтверджується ТТН № РН-06/12/21 від 06.12.2021, ТТН № РН-08/12/21 від 08.12.20210, ТТН № РН-13/12/21 від 13.12.2021, ТТН № РН-17/12/21 від 17.12.2021, ТТН № РН-20/12/21 від 20.12.2021, ТТН № РН-24/12/21 від 24.12.2021, ТТН № РН-05/01/22 від 05.01.2022 та Подорожніми листами вантажного автомобіля № 1 від 06.12.2021, № 2 від 08.12.2021, № 3 від 13.12.2021, № 2 від 17.12.2021, № 5 від 20.12.2021, № 7 від 24.12.2021, № 1 від 05.01.2022.
Відповідний товар було оприбутковано на склад згідно з Актами оприбуткування товарно-матеріальних цінностей № ТАРГЕТ 06/12/21, № ТАРГЕТ 08/12/21, № ТАРГЕТ 13/12/21, № ТАРГЕТ 17/12/21, № ТАРГЕТ 20/12/21, № ТАРГЕТ 24/12/21, № ТАРГЕТ 05/01/22-1, № ТАРГЕТ 05/01/22-2, № ТАРГЕТ 05/01/22-3, № ТАРГЕТ 05/01/22-4.
Документи, які підтверджують використання поставлених товарів у господарській діяльності позивача, було долучено до заперечень на Акт перевірки. Зокрема, використання товарів у виробництві підтверджується накладними вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № 00000051 від 11.02.2022, № 00000057 від 16.02.2022, № 00000058 від 18.02.2022, № 00000059 від 18.02.2022, № 00000064 від 28.02.2022, № 00000065 від 28.02.2022, № 00000069 від 09.03.2022, № 00000071 від 09.03.2022, № 00000072 від 09.03.2022, № 00000073 від 09.03.2022, № 00000074 від 10.03.2022, № 00000075 від 10.03.2022, № 00000082 від 18.03.2022, № 00000083 від 18.03.2022, № 0000008 від 18.03.2022, № 00000085 від 22.03.2022, №00000089 від 25.03.2022, №00000091 від 25.03.2022, №00000094 від 30.03.2022, №00000100 від 01.04.2022, № 00000101 від 01.04.2022, № 00000106 від 08.04.2022, № 00000107 від 08.04.2022, № 00000110 від 08.04.2022, № 00000111 від 08.04.2022; та актами списання № СпТ-00000052 від 11.02.2022, № СпТ-00000058 від 16.02.2022, № СпТ-00000059 від 18.02.2022, № СпТ-00000060 від 18.02.2022, № СпТ-00000065 від 28.02.2022, № СпТ-00000066 від 28.02.2022, № СпТ-00000070 від 09.03.2022, № СпТ-00000072 від 09.03.2022, № СпТ-00000073 від 09.03.2022, № СпТ-00000074 від 09.03.2022, № СпТ-00000075 від 10.03.2022, № СпТ-00000076 від 10.03.2022, № СпТ-00000078 від 16.03.2022, № СпТ-00000083 від 18.03.2022, № СпТ-00000084 від 18.03.2022, № СпТ-00000085 від 18.03.2022, № СпТ-00000086 від 22.03.2022, № СпТ-00000090 від 25.03.2022, № СпТ-00000092 від 25.03.2022, № СпТ-00000095 від 30.03.2022, № СпТ-00000100 від 01.04.2022, № СпТ-00000101 від 01.04.2022, № СпТ-00000106 від 08.04.2022, № СпТ-00000107 від 08.04.2022, № СпТ-00000110 від 08.04.2022, № СпТ-00000111 від 08.04.2022. Рух товарно-матеріальних цінностей по рахунку 20 (склад) відображено у відомостях руху ТМЦ за березень 2022 року, за квітень 2022 року.
Також до заперечень до акту перевірки було надано відповідні копії актів приймання-передачі товару, товарно-транспортні накладні, подорожні листи, копії технічних паспортів, сертифікатів відповідності на товар, сертифікат на систему управління якістю.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівський області від 28.06.2022 № 4463/13-01-07-02 підлягає скасуванню, оскільки до перевірки було представлено всі господарські та фінансові документи, що обґрунтовують факт, зміст і обсяг господарських операцій, а тому позивач правомірно включив до податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) ПДВ від господарської операції з вищевказаним контрагентом, по якому необґрунтовано встановлено нереальність здійснення господарських операцій.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТзОВ «Арієс-Україна» за грудень 2021 року, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення. У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Відповідно до пункту 200.15 статті 200 ПК у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Верховним Судом в постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 320/6625/18 сформульовано висновок, що Держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої, в даному випадку після вчинення контролюючим органом дій по внесенню до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника на наступний робочий день після отримання рішення суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили.
У вказаній постанові Верховний Суд визнав передчасним заявлення позовних вимог про зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані по заяві платника податку (позивача у зазначеній справі)  про повернення суми бюджетного відшкодування як такої, що є узгодженою, з огляду на положення пункту 200.15 статті 200 ПК України, які зобов`язують контролюючий орган внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника лише на наступний робочий день після отримання, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили.
Аналогічні висновки щодо застосування вищенаведених правових норм викладено і у постановах від 19 жовтня 2022 року справа № 380/9198/20, від 10 листопада 2022 року справа № 420/4194/19, які суд апеляційної інстанції вважає, відповідно до вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України, необхідно застосувати до спірних правовідносин.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо збільшення узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Арієс-Україна» за грудень 2021 року на суму 85138,00 гривень є передчасними, оскільки на час  задоволення позову судом першої інстанції у відповідача ще не виник обов`язок внести такі дані до Реєстру.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги у цій частині допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення у цій частині та прийняття постанову про відмову у задоволенні позову, а у решті рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі № 380/13695/22 в частині зобов`язати контролюючий орган внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо збільшення узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Арієс-Україна» скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в цій частині.
У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі № 380/13695/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 11.05.2023.