УХВАЛА

08 червня 2023 року 
м. Київ

справа № 640/12420/22
адміністративне провадження № К/990/20378/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі № 640/12420/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

          Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 14.01.2022 № 00017760702.
          Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2022 позов було задоволено повністю.
          Додатковим рішенням Окружним адміністративним судом м. Києва від 28.02.2023 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві на користь ТОВ «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА» понесені ним судові витрати у загальному розмірі 106 065 грн, з яких 81255 грн - витрати на професійну правничу допомогу та 24 810 грн - витрати зі сплати судового збору.
          Не погоджуючись з такими додатковим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.
          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задоволено частково. Додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2022 в частині щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу скасовано та ухвалено постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗААТБАУ ПРОБСТДОРФЕР УКРАЇНА» понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі                    40000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в м. Києві. В іншій частині додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2022 залишено без змін.
           24.03.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі № 640/12420/22, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.  
          Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
          Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
          Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
          Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
          Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
          У касаційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві посилається на наявність підстав для відкриття касаційного провадження, визначеного пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
          Так, скаржник указує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, не конкретизуючи які саме норми застосовано неправильно та в чому полягало їх неправильне застосування. Також заявник указує на неврахування практики Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, викладених у постанові від 28.12.2018 у справі № 826/856/18, від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18. 
          Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є наявність та взаємозв`язок усіх чотирьох умов.
          Верховний Суд наголошує, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акту, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку. 
          Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.
          Підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.
          Скаржник в загальному переписав абзаци постанов Верховного Суду, описав обставини справи, проте це не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
          Суд зауважує, що посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.
          Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так само, як і визначити норму права, яку на думку скаржника, застосовано судами без врахування висновків Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).
          Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.
          Таким чином, пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.
          Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
          Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
          Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

          Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі № 640/12420/22 повернути особі, яка її подала.
          Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.  

Суддя	В.П. Юрченко