ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4011/23 Справа № 226/3869/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коваленко Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання Гладиш К.І.
сторони справи:
заявник – ОСОБА_1 
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Донецької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження  цивільну справу за апеляційної скаргою представника заявниці ОСОБА_1 – адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 28 грудня 2022 року, ухваленого суддею Коваленко Т.О. в м.Мирноград, Донецької області, повний текст судового рішення складено 02 січня 2923 року, 

ВСТАНОВИВ 

У грудні 2021 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки.
В обґрунтування якої зазначила, що ОСОБА_2 є її батьком і перебував у періоді з 1975 по 2021 роки у шлюбі із її матір`ю ОСОБА_3 .
У 2021 році батько раптово подав позов про розірвання шлюбу до суду і рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 08.09.2021 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний. 
У 2021 році психічний стан здоров`я батька різко погіршився і він почав поводитись агресивно до її матері (його дружини), стосовно неї та її сестри ОСОБА_4 . 
Батько перестав визнавати їх членами своєї родини, ставив питання про ДНК-експертизу. Неодноразово складались адміністративні протоколи за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно батька. 
Так, постановами Димитровського міського суду Донецької області від 20.07.2021 у справі №226/1795/21, від 03.09.2021 у справі №226/1974/21, від 04.10.2021 у справі №226/2774/21 ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності внаслідок його агресивної поведінки та застосування насильства. 
Погіршення стану психічного здоров`я вона пов`язує із численними черепно-мозковими травмами, які отримував батько протягом життя та перенесеним у 2019 році захворюванням на коронавірус, що потягло за собою стійкий психічний розлад. 
Батько отримував черепно-мозкові травми: 02.03.1981 на території шахти ОСОБА_5 , 31.07.1983 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 09.06.1985 внаслідок травми на території шахти ОСОБА_5 , 04.09.1993 - кримінальна травма із наслідком амнезії, 21.04.2008 - травма у побуті із наслідками амнезії, 28.05.2010 - травма у побуті із забоєм мозку. 
У 2019 році захворів на коронавірус із тяжкими наслідками. Останнім часом стан здоров`я батька погіршується і він потребує медичної допомоги, від якої відмовляється, не визнає їх як рідних, знищує документи, пошкоджує меблі, побутові прилади, предмети, залякує її доньку (свою онуку), розпускає фантастичні плітки, збирає якісь плітки, ставиться неадекватно до сусідів. 
Вона вважає, що він не усвідомлює значення своїх дій, не керує своїми діями, не розуміє у повній мірі всіх обставин свого життя та минулого. 
Просила суд визнати ОСОБА_2 недієздатним і встановити над ним опіку, призначивши її ОСОБА_1 , опікуном.
Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 28 грудня 2022 рокуОСОБА_1 у задоволенні вимог про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки відмовлено.
Представник заявницв ОСОБА_1 – адвокат Сакун В.П., посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого без належної оцінки доказів наявних в матеріалах справи, без проведення судово-психіатричної експертизи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та призначити по справі судово-психіатричну експертизу, на розгляд якої поставити наступні питання: чи страждає на психічну хворобу ОСОБА_2 ?, Якщо так, то на яку?; чи розуміє ОСОБА_2 в силу свого психічного захворювання значення своїх дій та чи може керувати ними?. Проведення експертизи доручити експертам Комунального некомерційного підприємства Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікраня ім.акад. О.І. Ющенка Винницької обласної ради. Просить визнати ОСОБА_2 недієздатним та встановити на ним опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 .
При цьому, скаржник зазначає, що суд першої інстанції в цілому вірно оцінив докази, але через не призначення судово-психіатричної експертизи дійшов неправильного висновку про відсутність відомостей, які б свідчили про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 .
До апеляційної скарги представником ОСОБА_6 додана заява від 25 лютого 2023 року про визнання нечинним рішення Димитровського міського суду Донецької області від 28 грудня 2022 року та закриття провадження по справі у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку учасників справи в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Сакуна В.А. не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 і це підтверджено копією свідоцтва про її народження та свідоцтвом про реєстрацією шлюбу і зміною прізвища у зв`язку з цим на ОСОБА_7 (а.с.8,25).
Заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному житлі зареєстрованими значаться, також, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.82-83).
З наданих суду копій медичних документів вбачається, що протягом життя ОСОБА_2 хворів або перебував на лікуванні:
- з 02.03.1981 до 10.03.1981 із забоєм шийного відділу хребта, садна (а.с.102,238);
- з 31.07.1983 до 16.08.1983 із закритим багатооскольчастим переламом лівого надколінника зі зміщенням відламків, забій правого плечового суглобу (а.с.101,239);
- з 21.04.2008 до 29.04.2008 із закритим оскольчастим внутрішньо суглобним переламом лівої лучової кістки у типовому місці зі зміщенням, переламом шиловидного відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням, забійна рана н/з правої гомілки (а.с.12,100);
- з 29.05.2010 до 15.06.2010 із важкою сочетанною відкритою ЧМТ (28.05.2010) - забій головного мозку середнього ступеню тяжкості із наявністю вогнища геморагічного просочування у лівій лобній долі, лінійний перелам лобної кістки, перелами стінок верхньощелепної пазухи зліва і лобної пазухи, перелам кісток носу, гемосинус, перелам верхньої щелепи, перелам акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням, закрита травма грудної клітини - множинні перелами ребр справа, забійна рана в лобній області серединно із переходом на піраміду носа до його крила зліва (а.с.99,241-243);
- 13.06.2022 із забоєм правого променево-зап`ясного суглобу (а.с.218).
За інформацією КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради від 31.01.2022 у листі з №0217/190 та довідки лікаря ОСОБА_9 від 01.02.2022 ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра КНП «МЦМЛ» ММР не знаходиться, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, за місцем реєстрації психіатрична допомога не надавалась, відомостей про надання психіатричної допомоги в інших психіатричних закладах не мають (а.с.43-44).
04.06.2021 за зверненням ОСОБА_3 здійснений виїзд лікарів ЗПСМ Труфанова, психіатра ОСОБА_10 та медичної сестри ЗПСМ ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою огляду пацієнта ОСОБА_2 , який категорично відмовився від огляду сімейного лікаря та психіатра. Наполягав на тому, щоб лікарі покинули будинок у зв`язку з тим, що це його приватна власність і лікаря він не викликав. Огляд пацієнта здійснити не вдалось (а.с.14-16,103).
За побутовою характеристикою, складеною уповноваженою особою Координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади та побутовою характеристикою, підписаною громадянами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 станом на 08.02.2022, ОСОБА_2 характеризується позитивно як адекватна, стримана не скандальна людина (а.с.41-42).
За характеристиками, актами, підписаними громадянами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , характеристиками, підписаними уповноваженими особами Координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади, складеними станом на 03.03.2022 заінтересована особа ОСОБА_2 характеризується вкрай негативно як агресивна по відношенню до сусідів та членів сім`ї, брехлива та психічно хвора людина. Зазначається, що ОСОБА_2 б`є дружину, дочку, внучку. Бив меблі, пошкоджував фото із зображенням дружини, не контролює свої дії (а.с.87-88,91,95).
За характеристиками, підписаними, також, громадянами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , характеристиками, підписаними уповноваженими особами Координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади, складеними станом на 03.03.2022 заявниця ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_3 характеризуються виключно позитивно (а.с.86,89,92,93-94).
Як стороною заявниці, так і стороною заінтересованої особи ОСОБА_2 суду надані певні матеріали, які свідчать про факт непроживання ОСОБА_1 по вулиці Восточній з 2016 року (акт на а.с.45), фіксацію поведінки ОСОБА_2 або його колишньої дружини ОСОБА_3 (а.с.46, ), стану предметів у будинку (а.с.47,80-80а).
Надані суду також відомості про лікування та звернення за медичною допомогою ОСОБА_3 :
- 18.03.2022 до травматолога із забоєм лівої кісті та м`яких тканин голови (а.с.81,218,231);
- 13.06.2022 із ЗЧМТ, струсом головного мозку (а.с.232-233,235). У вказаний день за допомогою із забоєм і саднами обох плечових суглобів, нижньої третини лівого передпліччя та больовим синдромом зверталась, також, ОСОБА_11 (а.с. 234-235).
08.07.2021, 10.09.2021, 17.09.2021 ОСОБА_2 виносились термінові заборонні приписи стосовно кривдника, а саме заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_3 (а.с.104-105,109). 
09.05.2021 стосовно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративну відповідальність за вчинення психологічного насилля відносно ОСОБА_3 за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.108). 
За аналогічною статтею за вчинення психологічного насильства по відношенню до ОСОБА_3 заінтересована особа ОСОБА_2 20 липня, 1 вересня та 4 жовтня 2021 року притягувався Димитровським міським судом Донецької області до відповідальності у вигляді штрафу (а.с.187-196). 
02.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення домашнього насильства стосовно неї зі сторони чоловіка ОСОБА_2 . Відомості внесені за попередньою правовою кваліфікацією статті 126-1 КК України (а.с.185).
В ході розгляду справи судом переглянутий відеозапис із конфліктом між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який стався, як стверджують сторони 13 червня 2022 року, коли ОСОБА_2 хотів з будинку забрати свої речі, а ОСОБА_3 відмовилась впускати у будинок чоловіка на ім`я ОСОБА_21 (а.с.136). 
Є в матеріалах справи фотокартки із пошкодженнями та зображенням ОСОБА_2 із, як вказала у суді заявниця, онучкою ОСОБА_22 та наявними на обличчі ОСОБА_2 шрамами після травми голови (а.с.186,240).
5 липня 2022 року ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_23 , який зареєстрований Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.137).
Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні її заяви виходив із встановлених в судовому засіданні обставин справи, а саме: встановлено наявність між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка доводиться їй матір`ю і колишньою дружиною ОСОБА_2 з однієї сторони, і заінтересованою особою ОСОБА_2 з іншої сторони, тривалих негативних відносин на побутовому ґрунті та на ґрунті звинувачень у невірності подружжя за час спільного проживання. Фактів, які б свідчили про негативну поведінку ОСОБА_2 до інших, ніж члени родини, осіб, у суді не встановлено. При цьому, наявність конфлікту, агресивна поведінка у зв`язку з цим, самі по собі не свідчать про наявність у ОСОБА_2 хронічного, стійкого психічного розладу, а є приводом, у випадку доведеності, до іншої правової відповідальності, але не може стати підставою визнання його недієздатним.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами стороним заявниці, з огляду на таке.
За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи представника заявниці ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.
Нормами частини першої статті 29 Конституції України визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.
Положеннями статті 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Відповідно до частини першої статті 39, частини першої статті ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша - третя статті 41 ЦК України).
Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).
За нормами частини першої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Відповідно до положень частини третьої статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, перш за все, на підставі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи, в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого в особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, під час судового розгляду справи, суд першої інстанції допитав заінтересовану особу ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_24 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_26 , дослідив зазначені у судовому рішенні інші докази: медичні документи щодо хвороб та перебування на лікуванні ОСОБА_2 , побутові характеристики та акти, складені щодо ОСОБА_2 та заявниці ОСОБА_1 і її матері ОСОБА_3 , матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, заборонні приписи, переглянув відеозапис конфлікту між ОСОБА_2 та колишньою дружиною ОСОБА_3 , який за твердженням сторін мав місце 13 червня 2022 року, свідоцтво про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_23 від 05 липня 2022 року та, оцінивши кожний доказ окремо так і сукупність наданих сторонами доказів, дійшов правильного висновку про те, що між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка доводиться їй матір`ю і колишньою дружиною ОСОБА_2 з однієї сторони, і заінтересованою особою ОСОБА_2 з іншої сторони наявні тривалі негативні відносини на побутовому ґрунті та на ґрунті звинувачень у невірності подружжя за час спільного проживання. 
Обставин, які б свідчили про негативну поведінку ОСОБА_2 до інших, ніж члени родини, осіб, судом не встановлено. 
При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції наявність конфлікту між колишньою дружиною та донькою ОСОБА_1 та агресивна поведінка ОСОБА_2 у зв`язку з цим, не свідчать про наявність у останнього хронічного, стійкого психічного розладу, а є приводом, у випадку доведеності, до іншої правової відповідальності (адміністративної, кримінальної), що і робилося колишньою дружиною ОСОБА_3 (неодноразово за заявами ОСОБА_3 заінтересована осоаба притягувалася до адміністративної відповідальності та 02.12.2021 внесені відомостві до ЄРДР за ст.126-1 КК України), однак, це не може бути підставою для визнання ОСОБА_2 недієздатним.
Отже, висновок суду першої інстанції про недоведеність заявницею належними та допустимими доказами, наявності у ОСОБА_2 саме хронічного, стійкого психічного розладу, або будь-якого іншого психічного захворювання, внаслідок чого у нього виникала б абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними та відсутності у зв`язку з цим підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатним, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується.
Доводи ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції не мав законних підстав відмовляти заявниці у призначенні щодо ОСОБА_2 судово-психіатрічної експертизи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як зазначалось вище ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів, які б підтверджували про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , тому суд мотивованою ухвалою від 28 грудня 2022 року відмовив у задоволенні клопотання.
Отже, за наведених вище підстав, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального і підстав для його скасування немає.
Заява ОСОБА_6 від 25 лютого 2023 року про визнання нечинним рішення Димитровського міського суду Донецької області від 28 грудня 2022 року та закриття провадження по справі у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України також задоволенню не підлягає.
Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 75 років.
Згідно п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідно до положень ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Проте, нормами ч.3 ст.377 ЦПК України визначено, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.
Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, тому, смерть ОСОБА_2 після ухвалення судового рішення не є підставою для скасування судового рішення із закриттям провадження у справі, оскільки це суперечить нормам ч.3 ст.377 ЦПК України, відповідно вимога ОСОБА_6 про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає. 
Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника заявниці ОСОБА_1 – адвоката Сакуна Віталія Анатолійовича залишити без задоволення.
Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 28 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 11 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: