УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 554/13636/22
провадження № 51-2444ска23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_2,
суддів                                                            ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року щодо нього у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
встановив:
З інформації, що міститься в провадженні убачається, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 496,2 грн.
Полтавський апеляційний суд постановою від 10 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін. 
 
Як убачається із змісту касаційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про перегляд зазначених постанов у касаційному порядку.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8частини першої статті 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 21 липня 2021 року
№ 5-р (ІІ)/2021 зазначив, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, в рамках чого можливим є як розгляд суті справи, так і виправлення допущених судом нижчої інстанції процесуальних помилок, тобто забезпечення перевірки як законності застосування адміністративних санкцій (стягнень), так і суті справи.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
У Кодексі України про адміністративні правопорушення, який має відповідну логічно вибудувану конструкцію, унормовано, зокрема, послідовність процедурних дій щодо розгляду та вирішення питань, пов`язаних із притягненням особи до адміністративної відповідальності; порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті; порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Так, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення такої постанови; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (частини 2, 10 ст. 294 КУпАП).
Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлене у ст. 294 КУпАП, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Враховуючи вищевикладене,постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП і п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року щодо нього у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_2                                               ОСОБА_3                                        ОСОБА_4